40 



az ezekből számított tengelyek viszonya pedig : 



a :h:c = 0,5375 : 1 : 3,0305. 



A Meneghinit. Ezen ásványra nézve dr. KRENNER-nek idézett dolgo- 

 zata annyira kimerítő, hogy elégnek kell tartanom ha arra csupán utalok. 

 De mindamellett két p.ontra különösen kell figyelmeztetnem. Az egyik 

 a hasadás. Quintinio Sella, a Meneghinitnek kristálytani szempontból a 

 legelső ismertetője, határozott hasadást észlelt a h (010) oo _P oo (Krenner) 

 lap szerint, de fölemlít még egy második hasadási irányt is a OP mentében. 

 G. vom Ra.th már csak egy hasadásról emlékezik meg a 5 (010) oo _P oo 

 (Krenner) lap irányában, azt igen határozottnak nevezi meg de egyúttal 

 kimondja, hogy a bázissal parallel hasadást nem talált. Dr. Krenner végre 

 a Sella- féle hasadásokból csak a másikat, a P szerint valót konstatálja 

 és azt jónak jelzi, az előbbi hasadási irányról azonban nem szól semmit. 

 Mindezekből nyilvánvaló, hogy a Meneghinit összes hasadásait még további 

 kísérletek útján szükséges kikutatni. 



A másik pont, a mire figyelmeztetni szándékozom, dr. KRENNER-nek 

 azon észlelése, hogy az x lap néha «a dómaöv értelmében igen tompa szög 

 alatt kétszer vagy háromszor meg van törve, mi által az x laphoz közel 

 fekvő vicinális dómalapok keletkeznek, melyek tetemesebben kifejlődve a 

 valódi X lapot egészen ki is szoríthatják». 



Ez annyiban fontos észlelés, mert a többiek sorában ellenérvül szol- 

 gál G. vom Eath monoszimmetriás fölfogásának. 



Ha ezek után a Joí'danitnak és Me7ieghinitnekhcistályta,ni analógiáját 

 keressük, akkor a következő módon czélt érhetünk. 



Én mindenekelőtt a Jordanitot azon állásban meghagytam, a me- 

 lyet G. vom Rath és utánna a többi szerzők használtak. Annyival inkább, 

 mert más fölállításnál vagy pl. a felére redukált vertikális tengely mellett 

 annak egyszerű tengelymetszetekkel bíró alaksorozatai az áttekinthetőség 

 rovására nyernének uj metszéseket. A Meneghinitct ellenben dr. Krenner 

 fölállításából azon helyzetbe hoztam, hogy a 



Menaghinit b lapja (Krenner) a Jordanit a lapjával, viszont annak a 

 lapja a Jordanit c lapjával essék egybe. Ekkor a Meneghinit brachydómai 

 prizmák, prizmái pedig makrodomák lesznek és a dr. Krenner által észlelt 

 övviszonyokból következtetve, valamint az ő alapértékeiből számítva, a 

 Meneghinit összes alakjainak tengelymetszéseit az alább következőknek 

 határoztam meg. Meg kell jegyeznem, hogy az első sorozatban azon betűk 

 és mutatók vannak közölve, a melyeket dr. Krenner adott, a másikban 

 pedig az én felállításomból folyó indexek egymásutánja van. 



