4á 



Ha ezen itt javasolt módon a Meneghinitet a Jordanittal összehason- 

 lítjuk, látható, hogy a következő alakok előfordulnak mind a két ásványon : 



Meiieghiuit : Jurdanit : 



c = (001)0 7^ c =(001)0i-^ 



/ =(10^)V2P Va^l =(103)V2Poo 

 y = ( 1 30) oo P 3 (1 30) oo P3(L.) 



q =(132)3/2P3 (13í2)3/2P3(L.) 



p = (1 34) 3/4 P 3 V4 lí = ( 1 34) ^/4 P 3. 



A szögértékek hasonlóságát az alábbi összeállítás deríti ki, a melyben 

 ezen két ásvánj^ megfelelő alakjainak hajlását G. vom Rath és dr. Keenner 

 alapértékeiből számítottam ki. 



Ezekből látható, hogy a makrodomdk mind a két ásványnál úgyszól- 

 ván az észlelési hibák határain belől megegyező hajlással bírnak, de a 

 hrachydomák és a prizmák szögértékei jobban eltérnek, m.ég]ieáigúgj,h.ogj 

 a Meneghinitnél az első prizma tompa élszöge még inkább tompa lett a 

 Jordanitéval szemben, az előbbeni első brachydomájának tompa szögű haj- 

 lása pedig hegyesebbé vált. A tengelyek viszonya ezen adatokból a követ- 

 kező : 



a : h : c 



Jordanit (J,5375 : 1 : 2,0305 



Meneghinit 0,4862 : 1 : 1,8465 



d 0,0513 — 0,1840 



Az a és c tengelyek különbsége a mint látható, a Jordanit megfelelő 

 tengelyeinek közel egy-egy tizedrészével egyenlő, a miből viszont követ- 

 kezik, hogy a Meneghinitnél a Jordanit h tengelye hosszaságának ^'lo ré- 

 szével nagyobbodott az által, hogy a chemiai molekulába az arzén helyébe 

 antimon lépett. 



A goniometria szempontjából tehát a Jordanit és Meneghinit ana- 

 lógiája teljesnek mondható. De nyilvánvaló az is, hogy a habitus eltérő, de 

 mégis bír némi hasonlósággal. Mert mind a két ásvány a c. OP (001) szerint 

 táblás, csakhogy a Meneghinit ezen felül még a makrotengely irányában 

 elnyúlva van. A mi az egyes kombinácziókat illeti, a különbség főleg abban 

 nyilvánul, hogy míg a Jordanitnál főleg a fősor piramisai és a brachydo- 



