A FELSŐ-VISSÓI ANGLESIT. 



FraNZENAU Ágoston mvizeumi segédörtöl. 

 (II. Tábla.) 



Felső- Vissóról, Máramaros megyében származó mállott csillámpala 

 darabot adott nekem Pelládi L.íjos úr, a melyen számos barnás, csak itt- 

 ott fehéres, igen fényes kristályok ülnek. Ezeket megvizsgálván, Änglesitek- 

 nek ismertem fel. 



Minthogy Anglesit Felsö-Vissóról még nem ismeretes, azért ezen 

 kristályokat áttanulmányoztam és a következőkben fogom a nyert ered- 

 ményeket közölni. 



Legyen megengedve mindenekelőtt köszönetemet nyilvánítani Dr. 

 Keenner József Sándor műegyetemi tanár úrnak az adott számos tanácsért 

 és azon buzdításért, melyben részesíteni szíves volt. 



Vizsgálataimat a kir. Józsefmuegyetem birtokában lévő Mitscherlich 

 Jüngers-féle kettős távcsövű reflexiós goniométerekkel eszközöltem. 



Az egyes kristályokat úgy állítom föl mint ahogy Lang* javasolta, e 

 szerint — ha a Baryt hasadási prizmájának megfelelő alakot primärnek 

 veszszük itt is, akkor az Anglesit rövidebb tengelye (c) jobbról balra halad, 

 a hosszabb (b) előre-hátra tart, míg a legnagyobb (a) a vertikális tengely lesz. 



Az általam vizsgált anyagon 1 alakot találtam, a melyek osztályozva : 

 2 véglap, 1 prizma, 3 dóma és 4 piramis, nevezetesen : 



a = (100) . P 



b = (010). oo Poo 



m = (011). CO P 



fi = (201). 1/2 Poo 



o = (]10). Po<, 



S = (120). 2 Poo 

 s = (lll). P 



* Sitzungsberichte der Math. Nat. Classe cl. k. Ak. der Wiss. (Wien) XXXVI. 

 kötet. 1859. 



