!)0 



Egy másik kristályon ezen alakokhoz még az első piramis 2 . (1 11) . P 

 is csatlakozik a melyet a 7. ábra perspektiv képben, a 8. a brachy- 

 tengely szimmetria síkjára, a 9. pedig a básisra projiciálva tüntet elö. 



obs. calc. 



c : / = 001 :104 = 22°19' 2ï>°20' 



d : 1= 102:104= 17 9 17 2 



m: = 11 : 1 1 1 = 25 35 25 33 



m: 1 = 110:104 = 72 36 72 37 



/: 2;= 104:111 =47 58. 48 1 



Az ismeretes Anglesitok közül a Leadhills-röl, Tanne-TÓl, Wolfach-ml^ 

 Pennsylvániá-hol és Kirlibábá-iől származó egynémely kristályok habitusa 

 egyezik csak meg ezen ardói kristályokéval. * 



A pelsöcz-ardói gálmabányában tehát a carbonátok mellett sídfát is 

 van, a mi a Smithsonit keletkezérére nézve nem csekély fontosságú. Az 

 ottani érczelöfordulást ugyan magában a bányában az idö rövidsége és 

 kedvezötlensége folytán nem tanulmányozhattam, de a mi a Smithsonit 

 viszonyát a sulfidokhoz illeti, annyi bizonyos, hogy ezek nem járnak együtt. 

 A hol Smithsonit van bővebben, ott a Sphalerit, Galenit csak szórványos 

 és viszont megfordítva. 



A Pelsöcz-Ardói bányászat kezdetét körülbelül 1680-ra lehet tenni, a 

 mikor a kincstár ólomra munkáltatott. A későbbi bányászok is fölváltva a 

 Galenitot, majd a Sphaleritot termelték, a többit pedig egyszerűen kihány- 

 ták, így volt ez egészen a legújabb időkig. Ekkor történt meg az a föltűnő 

 dolog, hogy 1876-ban egyszerre csak az ott járt külföldiek (poroszok) a régi 

 hányásokon megismerték az eddig következetesen kidobott, hasznavehetlen- 

 nek tartott Gálmát. A dolog folytatása természetesen a bányászat megszer- 

 zése volt és az idegen társaság a saját hasznára fordította fölfedezését. 

 Eozsnyón és vidékén csakhamar valóságos «gálmaláz» ütött ki, mindenütt 

 és mindenki kereste a gálmát. Számot tevő telepekre azonban sehol sem 

 akadtak, jólehet a Smithsonitot több helyeken, nevezetesen Jolsván (Dub- 

 rava), Ochtina-Csetnek (Dubrava), Sumjácz Pohorella és Dobsina vidékéa 

 is (Csuntava) találták. ** 



Az ardói előfordulás és annak története tehát azt tanítja, hogy a Smith- 

 sonit a felsőbb szintájakban van, illetőleg volt, míg a nagyobb mélységben 

 már csak a sulfidokra akadni. Ez idö szerint a bányaművelés 35 — 40 méter 

 mélységben tart, de a gálma feltűnően fogy az üde Sphalerit, Galenit elle- 

 nében. Az általam gyűjtött ércz23éldányokon kétségenkívül észlelhető, hogy 

 a sulfidok többé kevésbbé mállva vannak a mikor azokon a Smithsonit 



■•' Dr. V. V. Lang. Versuch einer Monographie d. Bleivitriols. Sitzungsber. der 

 Kais. Akad. d. Wiss. Wien. 36. 1859, p. 241. 

 ■''■•' Maderspach, 1. c. 



