94 



vezettél és stillal, át-, vag}^ helyesebben újból dolgozná ; jelenlegi alakjában 

 egy tan-, kézikönyvhez, vagy vezérfonálhoz kapcsolt legprimitívebb igényeknek 

 sem felel meg s össze sem hasonlítható pl. HAVEimek nem gazcl. akadémiák, 

 hanem alsóbb gazd. tanfolyamok használatára szánt, talpraesett kis kézi- 

 könyvével. 



Sz. mmikája bevezetésében • — melyben 6, mond hat lapon (melyből tete- 

 mes részt a bemutatandó tárgyak s az osztályok egyszerű felsorolása foglal el) 

 tárgyalja az állattant s annak különböző részeit és irányát, a sejteket, szövete- 

 ket, szerveket és rendszert, — inkább magával látszik beszéhii, vagy inkábl) 

 szaktársainak tanácsot adni, hogy mit mutassanak be, mintsem magyarázatba 

 bocsátkozni. Tanácsolja, hogy az állati sejt bemutatására inkább növényi anya- 

 gokat használjunk: tegyünk mikroskop alá vékony darabokat a káposzta- 

 torzsából, almából, vöröshagymából, szalonnából (!) stb. ajánlja, hogy miféle 

 szövettani készítmények tekindendök meg ; elősorolom, mondja továbbá (12 

 sorban), hogy miféle szervei vamiak az állatnak s nagyon érdekesnek találja 

 a szervek alaki és működési viszonyainak tanulmányozását ; erről azonban, 

 mondja közvetlenül ez után, itt vagy semmit, vagy csak mellesleg érintve fo- 

 gunk szólani (tényleg egy szót sem szól!), «7niután e viszonyok tárgyalása 

 a gazd. tanintézetek tantárgybeosztási tervezete szerint a <i Háziállatok boncz- 

 élettana)) czímü tan kör éhe vág» (mely nb. a tanterv-beosztás szerint a má- 

 sodik, az állattan ellenben az első év tárgya !). Ugyanezen fejezetben meg- 

 tudjuk azt is, hogy a zoológusok legnagyobb része több osztályt együtt állat- 

 törzsnek (typus) nevez, melyre pl. leghelyesebbnek tarja a phylum kifejezést : 

 «Én azonban, ScHMARDÁ-val tartva, divisio nevet fogok használni (miért?), 

 fordítván (?) e szót osztály- csoportnak» . Itt volna egyszersmmd helye, mondja 

 Sz., említést tenni az u. n. Darvinismiisról (olv. Danvinismus) s talán még 

 Heckel (talán Haeckel ?) tanairól is. Végül megtudjuk, hogy az Urbelűek 

 bemutatására «egy darab korallt elővehetünk inkább csak pro forma», hogy 

 az «a mit mi kor állnak nevezünk, nem egyéb, mint elmeszesedett tengeri álla- 

 tok» (!) meg hogy a Gregarinák és Ehizopodák mmket (azaz a gazdát) csak 

 müit geológiai tárgyak érdekehiek ; (higyje el Sz., hogy a geológia tárgyát 

 képező Gregarinák felfedezése az egész tudós világot érdekh !). 



Ezen fejezetből, mely hivatva lemie az állattan alapfogalmait tisztázni, 

 az állati szervezet boncz- és élettani viszonj^ainak elemeivel megismertetni, 

 melyet azonban szerző, úgy látszik, hogy csak úgy «pro forma» vett fel 

 könyvébe, azt kellene következtetnünk, hogy a V. voltaképen csak jelzi, hogy 

 mit kell a tanárnak előadásain kifejteni s a hallgatóra bízza, hogy az üresen 

 hagyott hézagokat a tanár előadásai után pótolja. — Jól van, fogadjuk el, 

 hogy ez a Sz. tulaj donképeni czélja, s hogy a látszólagos felületesség alatt 

 valamely ügyes didaktikai elv lappang. Ezen feltevésünk ellen azonban 

 csakhamar alapos kételyek merülnek fel, midőn a V. további lapozásánál 

 arra az eredményre jutunk, hog}' épen a legnehezebben megérthető s leg- 



