138 



tyúk vagy helyesebben légzö tapogatók szolgáltatják úgy alak mint elhelye- 

 zés tekintetében a kívánt nagyobb légzési felületet. Hasonló czélra szolgáló 

 képletnek tekinthetjük az első szelvényeken elterülő hashártyát is, mely- 

 nek jelentőségéről alább még lesz alkalom megemlékezni. 



A féregcsövek anyaga és alakja szerint a bőrlégzés energiája igen 

 változó, de bizonyos ideig minden körülmény között egyedül is képes az 

 élet fentartására szükséges légzést elvégezni, mivel kísérleteimből kiderült, 

 hogy a kopoltyúiktól megfosztott alakok hetekig életben maradtak. A bőr- 

 nemű vagy kocsonyás csövekkel bíró fajok hosszabb ideig képesek kopol- 

 tyúk nélkül megélni, míg a meszes csövekben lakó állatok előbb pusztul- 

 nak el. Az előbbeniekhez a Sahellúk, az utóbbiakhoz pedig a Serpidák 

 tartoznak. Az első csoportba tartozó Spirograjjhis Spallanzani, daczára 

 annak, hogy elvesztett kopoltyúinak ujjáképzödését időközökben történt 

 megnyirások által megakadályoztam, hét hónapon keresztül élt, mig ha- 

 sonló viszonyok között a Serpulák öt héten túl létezni nem tudtak. E saját- 

 szerű tünemény okát egyrészt a csövek anyagának minőségében, másrészt 

 pedig azok alkatában kell keresnünk. Meszes csöveken keresztül a víz 

 nehezebben szivárog, mint börnemű vagy kocsonyás anyagon át és más- 

 részt a relatíve szűk csövekbe — melyekben a féreg alig képes kinyújtóz- 

 kodni — a víz nehezebben hatol be, mint a tágabbakba. A Pomatocevos és 

 F(í'rw^7m nemekbe tartozó alakokat még a kopoltyúkon elhelyezett és a test- 

 nek a cső mélyébe való visszavonulását meggátoló fedő is hátráltatja moz- 

 gásaikban. Ezen alakok első sorban utalva vannak a fejen elhelyezett függe- 

 lékekre, míg azoknál, melyek fedővel nem bírnak, mint a Protula és Psygmo- 

 branchus nemekbe osztott fajok — a bőrlégzés ismét előtérbe léphet. 



A bőrlégzés előmozdításában különös szerepe van a csillós hasi ba- 

 rázdának, mely az alféltől a nyakig terjed s főleg a Sabelláknál erőteljes. 

 E barázdának lefolyását a systematikusok a fajok megkülönböztetésére 

 sikerrel használták ugyan fel, de annak működését nem sok figyelemre 

 méltatták. Clapakède * azt hiszi, hogy a barázdában elhelyezett csilló hám- 

 sejtek a bélsárnak a csőből való kiürítésére valók, míg én azt vélem, hogy 

 ezt a féreg folytonos mozgásai segélyével végezi, vagy mint számtalanszor 

 meggyőződtem, a bélsár a kinyújtott csövek végrészében gyülekezik. De 

 még azon esetre is, ha a csilló mozgás által okozott vízáram a piszok kivi- 

 telét elősegítené, helytelen volna a barázda keletkezését e működéssel kap- 

 csolatba hozni. Annak czélja inkább egy lehetőleg állandó vízáram elő- 

 idézése, mely a test nyugalmi állapotában is lehetővé teszi a csőben levő 

 víz megújítását. A Serpuláknál a hét első testgyűrün kifeszített hártya, mely 

 hashártya elnevezés alatt ismeretes, gazdag hajszáledény hálózatánál és 

 helyzeténél fogva szintén nagyobbítja a légzö felületet. Úgyszólván tartalék- 

 aid «Annélides Chetopodes de Naples.» 1871. 



