182 



A növekedési iránynyal párhuzamos lemezekből álló héj (V. tábl. 10. 

 11. ábra) külsÖ része meglehetős széles, egymáshoz közel álló pórusokkal 

 át van luggatva, azon helyek kivételével, a hol egy kamraválaszfal a külső 

 héjjal és a hol a héj felső és alsó oldala egymással egyesül, mert ott tö- 

 mörnek látszik. 



Tömörnek látszik egyszersmind a héj belső része a kezdő kamráig is, 

 mert csak ritkán található egy még megmaradt nagyobb pórus, a legtöbb 

 valószinüleg valami callosus anyaggal van kitöltve. 



A válaszfalak (V. tábl. 10. ábra) hátra hajlott, a héj alkotásához hoz- 

 zájáruló és megvastagodott, pórus nélküli lemezből állanak. E lemezek 

 azon részei, melyek a szájnyílásokat környezik, igen meg vannak görbülve 

 és előre hajlítva, miáltal a kívülről szegélyül szolgáló lemezeknek alap- 

 ját vetik. 



A kamrák egész belsejükben (V. tábl. 10. 11. ábra) egy külön, igen 

 átlátszó kéreggel is ki vannak bélelve. 



A külső habitus után ítélve a heterolepa genushoz tartozó alakok 

 igen közel állanak a truncotulina nem bizonyos fajaihoz, melyektől a sep- 

 talfelület említett sajátsága alapján azonnal megkülönböztethetők. 



Fajaink alakjuk és héjjuk alkotása szerint a Schwager-íéle systemá- 

 nak a meszes, likacsos héjjú alakok csoportjába helyezendők, a melyben az 

 egy síkban fekvő kamrájú, kúpidomú héjak vannak összefoglalva. Ennek 

 harmadik osztálya két al-osztályra különül, a szerint, a mint a pórusok sű- 

 rűn állanak egymás mellett, vagy pedig távol vannak egymástól. 



Hogy a heterolepa genust e systemába jól beilleszthessük, ez alosztá- 

 lyok elsejét ismét két részre osztjuk és a csoportosítás a következő lesz : 



1. a) A likacsok sűrűn állanak egymás mellett, nagy likacsú kamra- 

 válaszfalakkal (Orhulina, Oviilües, Glohigerina, Truncatulma, stb.). 



\.h) k pórusok sűrűn állanak egymás mellett, a kamraválaszfalak 

 likacstalan lemezből állanak (Heterolepa). 



A mostanig átvizsgált Budapest városligeti anyag közt e nemhez tar- 

 tozó fajok a következők. 



Heterolepa simplex, n. sp. 



V. tábla. 1 a. b. c. ábra. 



Héjának határvonala kerek ; széle sima vagy csak kevéssé karélyos. 

 A felső oldal középső része, mely a kívülről meg nem különböztethető ka- 

 nyarulatokból áll, kevéssé domború, az utolsó IV2 tisztán kivehető kam- 

 rákból álló kanyarulat sík vagy kissé homorú, alsó oldala félgömb-alakú, 

 a köldöknek alig mutatva nyomát. Szájnyílása hosszú és keskeny s ott 

 veszi kezdetét, a hol a septalfelülefc belső oldala a héj szélével találkozik, 



