273 



széles haránt vonala, középtorjának ktilsö oldalai, paizsának négy foltja, me- 

 lyek közöl a közbülsők néha egybeolvadnak, vállgümöi, középmellének folt- 

 jai, czombjainak töve, lábszárai és kocsáinak négy utolsó izüléke barnasár- 

 gák; terjéi kivülröl halványsárgák, belülről aranyos szörűek, a közbülsők 

 gyöngén ívesen hajlottak , sarkantyúi fehéres-szennysárgák ; torját felül 

 barnasárga vagy sárgás-hamvas; zürke rövidebi), halántékait és mellét pedig' 

 fehér liosszii szőrözet fedi ; végtestének hátszelvényei finomul sűrűn ponto- 

 zottak, az elsőnek tövén sárgás-hamvasszürke, kissé rövid, a többin hamvas 

 pelyhes szőrözet van, az I — 6 sárga szalag ékesíti, a szalagok, főleg az elsők, 

 középen keskenyedettek, oldalaikon szélesek, a két első középen megszakított 

 (a hímeknél szélesebben mint a nőstényeknél) s oldalfoltokat képez, a har- 

 madik alig megszakított, a többi egész ; szárnyai átlátszó -sárgásak, végeiken 

 kissé füstösek s ibolyakékes tünetűek, ereik rőtszurokfeketék, a tőpikkelyek 

 ki\ailről rőtszínűek. 



A nőstény : barnasárga szájvédöje a végén keskenyen fekete szegélyű ; 

 rágói feketék, négyfogúak, a fogak középszerűek, tompák, legvégükön kissé 

 rőtszínűek ; csápjai feketék ; hasánalí gyüjtöszőre fehéres-barnasárga. — 

 Hossza 15—14 %. 



A hím : szájvédöje elefántcsontszínű ; rágói sárgák, végeiken és belső 

 oldalaikon feketék, négyfogiíak, a három első fog kicsiny, enyészetes ; csáp- 

 ostora élűiről sárga- vonalas : végtestének hátszelvényei közöl : a hatodik 

 oldalain nagyon szögletes s középen kimetszett, a hetedik három, csaknem 

 egyenlő hosszú foggal fegyverzett, az oldalfogak kissé hegyesek, a közbülső 

 laposdad, a végén csonkított. — Hossza 12 — 14 *"/;^. 



Vannak példányok, melyeknél : 1 . a csápostor egészen fekete, 2. a kö- 

 zépmellen sárga folt nincsen. 



Az AntJiidium, ínferruptum-hoz hasonló; de nagyobb és vaskosabb, 

 végtestének első hátszelvényei finomabban pontozottak, sárga szalagjai szé- 

 lesebbek, lábszárai kivülrőJ apró sűrű tüskékkel nincsenek megrakva ; a nős- 

 tény ezeken kivül még az által is különbözik : hogy csápjainak harmadik 

 izüléke a negyediknél kétszer hosszabb (nem pedig csak kevéssel hosszabb), 

 fejtetőjén széles haránt barnasárga vonal van, végtestének első szelvénye 

 alul mindkét oldalán nem tündöklő fényes, a hatodiknak felül az oldalakra 

 ki nem terjedő szalagja egész, hasának gyüjtöszőre fehéres-barnasárga (nem 

 tiszta fehér) ; a hím : hogy csápjai kissé rövidebbek, a harmadik íz a negye- 

 diknél kétszer hosszabb (nem pedig a negyediknél jól láthatóan rövidebb), 

 középtorjának külső oldalai és paizsának négy foltja barnasárgák (nem pedig 

 egészen feketék) s végtestének ket utolsó hátszelvénye más alakú. 



A Kaukázusból leírt é szép faj, mely újabban Constantine körül Algír- 

 ban is találtatott, Budapest mellett ritka ; de Grebenácznál Temesmegyében 

 az 1878. év július havában a Stachys Germanica virágzatáról nagy mennyi- 

 ségben gyűjtöttem. 



Természetrajzi Fiizetek. MII. kötet. í' 



