282 



viridis. Capite dense reticulato, villositate albida. maris longa, feminae 

 breviore tecto ; antennis tenuibus, obtuse dentatis, articulis duobus primis 

 viridibuS; reliquis nigro- cupreis, secundo brevi, incrassato et tertio duplo 

 breviore. Prouoto brevi, longitudine adhue semel latiore, antice bisinuato, 

 angulis anticis productis, obtusiusculis ; lateribus ad infra medium usque 

 leviter arcuatim rotundatis et hie subangulatis, dein basin versus parum 

 angustatis, angulis posticis rectis ; supra dense pupillatim reticulato, disco 

 utrinque maculis duabus irregularlbus, plus-minusve distinctis, nigro- 

 violaceis notato , obsolete canaliculato , canalicula antice foveola levi 

 oblonga inchoata, dein basin versus valde obsoleta, ad margines vero lon- 

 gitudinaliter leviterque impresso. Scutello triangulari, nigro, obscuro, sub- 

 tiliter rugosiusculo. Elytris pronoto adhuc bis longioribus, infra humeros, 

 modice callosos, ad ^s partes usque asquilatis, hinc vero subito angustatis, 

 apice singulatim rotundatis et subtiliter denticulatis ; supra planatis, infra 

 basin, prope ad suturam, tumiditate p9,rva, infra medium vero impressione 

 longitudinali, levi notatis, dense, rugosiuscule punctato-granulatis et bre- 

 viter griseo-pubescentibus. Subtus metallico-viridis, splendens, prosterno 

 transversim rugoso et nonnunquam aurato, reliqua pectoris parte dense, 

 abdomine vero laxius reticulatis et pilositate grisea vestitis. — Maris seg- 

 mento ventrali anguste rotundato, femin » vero apice leviter exciso et ante 

 excisuram carinula brevi instructo. Femoribus non incrassatis, tibiis anticis 

 maris m agis quam feminae curvatis. 



In territorio Budapestiensi a Dom. Mauritio Hacker, Coleopterologiae 

 cultore détecta et Museo Nationali Hungarico dono oblata. 



Az Äntli. vianca-YSil nagyságára nézve egyező ; de keskenyebb s egé- 

 szen érczes-zöld. — Erczes-zöld. Feje sűrűn reczés, fehér-szürke, bolyhos, 

 a hímnél hosszabb, a nősténynél pedig rövidebb szőrökkel ; csápjai véko- 

 nyak, tompán fogasok, első két izük zöld, a többi sötét-rézszinű, a második 

 ízülék rövid, vastagodott s a harmadiknál kétszer rövidebb. Torja rövid, 

 hosszánál még egyszer szélesebb, elül kétszer öblös, előszögletei kiállók 

 s kissé tompák, oldalszélei közepeiken túlig kevéssé ívesen kerekítettek 

 s itt nagyon tompa szögletet képeznek, innét pedig hátrafelé kissé keske- 

 nyedettek, a hátsó szögletek egyenesek ; felül sűrűn szemerkélten reczés, 

 korongja két rendetlen, többé-kevésbbé jól látható, sötét-ibolyaszínű folttal, 

 elül sekély gödörcsével kezdődő csatornája hátrafelé nagyon enyészetes és 

 a szélek mellett sekély hosszbenyomás van. Paizsa háromszögű, fekete, 

 homályos és finomul redős. Böptyűi a torjnál még kétszer hosszabbak, a 

 kissé dudoros vállszögieteik mögött kétharmadukig egyenlően szélesek, 

 innét pedig hirtelen keskenyedettek, bütüjök kerekített és finomul foga- 

 csolt; felületök laposdad, tö vök mögött a varrány közelében kis havadály- 

 lyal, közepök mögött pedig sekély hosszbenyomással jelöltek, sűrűn, 

 redősen és szeraercsésen pontozottak, valamint rövid, szürke szőrösekkel 



