59 



különböztetni, lia a kristályok habitusától és szembeötlő üdeségétöl el is 

 tekintünk. Azon vékony hosszúkás, Hypersthenhez hasonló kristálykák, a 

 melyek a poláros fényben nem orientálva sötétülnek el, az elöbbeniekben 

 közölt vizsgálatok alapján valószínűség szerint Amphiholoh ; meg kell 

 azonban jegyeznem, hogy így a vékony csiszolatban ezen néhány parányi 

 kristályokat — a melyeket bizonyára csak igen kevés esetben találhatott a 

 metszés az eJnyulási iránynyal egyközesen — mint Amphibolokat a nem 

 orientált elsötétedés alapján meghatározni igen kétséges leenclett volna. 



A Tridymit vékony hatszögletes táblácskái az üregeket burkolják 

 és sajátságos aggregrácziójuk valamint a poláros fényben jellemző viselke- 

 désük folytán, kis vigyázattal megtalálhatók. 



Az egész közét ezeken kívül Magnetit pontokkal sűrűn be van hintve, 

 a melyet az említett elegyrészeknek majdnem mindenikében találtam 

 bezárva. Eg}^ nagyobbacska szemen az (110). cxdO és (IJl).O kombinálást 

 véltem felösmerni ; a pontocskák határolása azonban nem mindig szabá- 

 lyos. A Magnetit társaságában, bőséges mennyiségben, ugyancsak igen apró 

 sötétebb vörös színű átlátszó táblácskák vannak ; ezek rendesen repedezet- 

 tek, a körvonalak csak ritkán szabályosak és ez utóbbi esetben hatszögie- 

 tesek ; színükre és alakjukra való tekintetből ezeket Haematit kristályoknak 

 kell tartanom, a nagy (0001) .OB lappal és a szokott keskeny rhomboéde- 

 res kombinálásokkal, a mit egy nagyobbacska táblán figyelhettem meg. 



Nagyobb nagyításnál a kőzet alapanyagában nagy mennyiségben 

 találni igen vékony víztiszta kristálykákat, a melyek valószínűség szerint 

 Aputitoh. A szabad szemmel is jól látható nagyobb csillámos zárványokat 

 a vékony csiszolatban is megtaláljuk. Néhány nagyobb részlet határozottan 

 B'iotit (az elnevezés petrographiai értelmében), a kitíínő hasadásra normá- 

 lis átmetszeteken a pleochroosság és az absorbeálás igen nagy foka, a finom 

 hasadási vonalak orientált elsötétedéssel ezt igazolják. Ezen Biotit metsze- 

 teknek széle igen sűrűn köröskörűi Magnetit szemekkel van telve, a melyek 

 egyes esetekben a csillámos anyagot föl nem ismerhetövé teszik. A Biotit- 

 nak a hasadási iránynyal egyközösen talált lemezkéit is itt-ott látni, a me- 

 lyeken természetesen a pleochroosságot, absorbeálást észlelni alig lehet. 

 Némely nagyobb csillámszerű zárványok viselkedése igen sajátságos. A csil- 

 lámok orientálása szerint a hasadási irányhoz ferdén hajlott átmetszeteknél 

 az elsötétedés a hullámos hasadási vonalakhoz orientált, de a pleochroosság 

 és az absorbeálás majdnem elenyésző csekély. Vannak másrészt az Amphi- 

 bol prizmák átmetszetéhez hasonló lemezek is, a melyeken semmiféle 

 hasadási vagy elválási vonalat nem lehet látni, de a pleochroosság és az 

 al)Sorbeálás feltűnő ; ez utóbbiak a Magnetit pontokat bőséges mennyiség- 

 ben tartalmazzák. 



E kőzet tehát a Plagioklas mikrolithokból álló alapban Angit kristá- 

 lyokat tartalmaz, a mely alap egyúttal Magnetit, Hœmatit (?) és Apatit (?) 



