93 



ezen alaknak minden kamrája belsejét egy reá tapadó réteg béleli ki, mely 

 azonban a spirállemez durva pórusait nem zárja; a vékony csiszolatban 

 továbbá a többi Eotaliáktól elütő likacstalan kettős választó falakat láthatni 

 és Andeeae szerint nemcsak az elsass-lothringeni, hanem a hermsdorfi és 

 lapugyi példányok is megegyező sajátságnak. A mi a kamrák belsejében 

 létező réteget, valamint ennek a pórusokhoz való viszonyait illeti, az töké- 

 letesen egyezik saját észleléseimmel, de másképen van a dolog a választó 

 falak tekintetében, mert azokat én is likacstalannak találtam ugyan, de 

 azok épen nem két szorosan egymás mellett fekvő héjlemezböl, hanem egy 

 a héj alkotásában résztvevő lemezből állanak, a mint azt néhány vízszin- 

 tes irányú vékony csiszolaton (VII. tábla, 1. ábra) e budapesti fajból igen 

 szépen láthatni és a mit ezenkivül még más két, e nemhez tartozó és az 

 alábbiakban megbeszélendő fajból készült csiszolat is csak megerősít. 



Örvendetes, hogy e faj típusos mioczén alakjának (Lapugy) meg- 

 vizsgálása által bizonyságot nyertünk az oligoczénnel való azonosságáról 

 s ez indít arra is, hogy az annak idején alkalmas összehasonlító anyag 

 hiányában egy új fajnévvel közölt oligoczén Heterolepa simplex-et az 

 azonos mioczén Eotalina (Truncatulina) Dutemplei, d'Orb.-vel, Heterolepa 

 Dutemplei, d'Orb. sp. név alatt egyesítsem. 



A mi még e fajt illeti, megemlítem, hogy Andreáé fentebb idézett 

 munkájában a Pseudotruncatulina Dutemplei d'Orb.sp.-nek a VIII. táblán 

 10 a, h, c ábra alatt közlött rajza nem felel meg teljesen a valóságnak, 

 a mennyiben a septalfelület a likacstalan kamraválasztó falak miatt oly 

 pórusokkal nem bírhat, mint a minőket ott feltüntetve látni. 



Mint már említem, sikerült a Heterolepa-ra jellemző héjalkotást 

 csekély különbséggel még két más fajnál föllelhetni, így az éjszak alpin 

 eoczén (Nummulitmész)-ben található, Gümbel* által ismertetett Truncatu- 

 lina grosserugosa-nál — mely azonban a Clavulina Szabói rétegekben is 

 ismeretes — valamint a Rotalia Girardana Ess.-nál. 



Az előbbinél, mely úgy a külső alak, mint a két oldalt burkolt kanya- 

 rulatok miatt inkább egy Anomalina-nak felel meg, az eredeti leírás azon 

 megjegyzése utalt a közelebbi megvizsgáláshoz, hogy e faj septalfelülete 

 majdnem sima, míg a felület többi része durva pórusok által egészen érdes- 

 nek látszik. Gyanúmat egy vízszintes irányú csiszolat tökéletesen be- 

 igazolta. 



A csiszolaton a választó falat alkotó lemezt a héj többi részéhez 

 viszonyítva barnább színben látni, mi által elterjedése úgy a választó fal- 

 ban mint a spirállemezben igen jól követhető (VII. tábla, 2. ábra), mindkét 



* Gümbel. Beiträge zur Foraminiferenfauna der nordalpinen Eocängebilde. 

 Abh. der II. Classe der k. Akad. der Wissenschaften. München. X. Band. II. Abth. 

 p. 660. Taf. IL Fig. 104 a, h. 



