96 



III. Sphex-csoport : a második könyöksejt rhomboidos, kisebb vagy 

 olyan nagy, mint a harmadik. Az első korongsejt a második, a második a 

 harmadikba fut. A lábak hatalmasan fegyverzettek. A mellső tarsusoknak 

 fésűje van, vagy az hiányzik (Chlorion, Pronœus, Sphex, Isodontia, Har- 

 pactopus, Parasphex, Priononyx). 



IV. Fsnidosphex-csoport : a második könyöksejt még egyszer olyan 

 magas, mint a milyen széles. A sugársejt rövid. Az első korongsejt az első, 

 a második a második könyöksejtbe fut. A lábak tüskések, a mellső tarsusok 

 fésűje jól látható. 



Ha az első csoport nemeit az Ammophila typussal összehasonlít- 

 juk, meggyőződünk, hogy azok csak csoportjai az Ammophila-faj oknak, 

 melyek egymással sokszorosan összekapcsolvák s azért Kohl azokat leg- 

 feljebb csak mint alnemeket tekinti. Ugyanez áll a többi csoport állataira 

 nézve is, mert sem a harmadik könyöksejt nyéléit volta (Miscus), vagy 

 annak a hiánya (Coloptera), vagy a végtest nyelének hossza, vastag- 

 sága — mely szintén igen változható — (mint az Ammophila és Psammophila 

 nemeknél), sem a Sphex-nemeknél a karmok fajainak száma, valódi nemi 

 jellegekül nem tekinthetők, ha az állatok egyébként egymással jól meg- 

 egyeznek. 



Kohl még átnézetét is nyújtja a Sphecidák nemeinek és alnemeinek 

 s aztán a Sphex-csoportnak a palaearktikus regióba tartozó fajait előbb táblá- 

 zatosan állítja egybe, az általa fölállított uj fajokat leírja, függelékül ama 

 fajoknak eredeti leírásait csatolja, melyeket természetben nem ismer s a 

 melyek hiányos leírásuk miatt alig ismerhetők fel. 



A szerzőnek e munkája kidolgozásánál rendelkezésére állottak a 

 bécsi CS. k. udvari gyűjtemények gazdagt anyagán kívül a Nemzeti Múzeum 

 gyűjteményének fajai is. 



M. S. 



