98 



nak csakis nyomait lehetett megtalálni. Valószinű, hogy az általam meg- 

 figyelt Ortagoriscus is ennek folytán pusztult el. 



A Halak között néha jelentkező járványos természetű betegségeket 

 még nem tanulmányozták annyira, hogy azokat Entozoákra lehetne 

 vonatkoztatni. De vannak egyes adatok, melyek szerint a Belférgek vol- 

 nának a «halvész» okozói. Duchamp^ La Bresse-nek haltartóiban a 

 Czigányhal (Tinea vulgaris) nagyobbmérvű pusztulását észlelte a Ligula 

 simplkissima folytán. Brigade Surgeon Bidie pedig a Madras körüli 

 Csontos-Halakban talált s általam meghatározott^ hólyagférgeket bizonyos 

 halbetegségekre hajlandó vonatkoztatni. Az emberben is élősködő Bothrio- 

 cephaliis latus nevű galandféreg álczái, Beaun^ dorpati tanár kutatásai 

 szerint az édesvízi Halak húsában tartózkodnak. Ujabban pedig, egy 

 Amoyban elhalt egyén hasüregében a Ligula-félékhez való Entozoát ész- 

 leltek, egy belférget, melynek alakjait kizárólag mint a Halak és a Vízi- 

 madarak tulajdonát tekintették.^ Különben ismeretes, hogy a Ligulákat a 

 tengerparti városokban kisütve megeszik. Az olaszok <( Maccheroni piatti» 

 néven árusítják. Az erdei szalonka bélsarát a galandférgek gomolyai te- 

 szik jóizűvé. 



A halban élősködők pontos ismerete tehát sem a halevöre, sem 

 pedig a halkereskedőre és haltenyésztőre nézve nem lehet közömbös ; az 

 állatbuvár pedig sok kérdés megoldásánál a fajok pontos ismeretére és elő- 

 fordulására szorul. Mivel pedig a Belférgek fejlődésük különböző szaká- 

 ban eledül nem szolgáló halakban is tanyázhatnak, a Helminthologiának 

 minden része praktikus becscsel is bír. Különben a szegényebb emberek a 

 kisebb Czápák húsát szintén megeszik ; a Rájaféléknek széles úszóit pedig 

 magam is nem egy ízben költöttem el jobbmódú nápolyi lakosok társa- 

 ságában. 



Az Oshalakban csak ritkábban akadunk nagyobbszámú Belféregre. 

 A Czápákban aránylag többet találunk, mint a Eájákban s ez utóbbiak 

 közöl az elektromos Torpedók a legszegényebbek Belférgekben. Rend- 

 szerint a bélcsőben találhatók és fölötte ritkán a hasüregben vagy a test 

 szerveiben. Ügy a fajok, mint az egyének száma csekély; ritkán szembe- 

 tűnő számúak és soha sincsenek oly mennyiségben, hogy a belekben hem- 

 zsegnének. Nematodákat ritkán, Cestodákat rendesen, de Trematodákat 

 alig találtam a gyakori bonczolásoknál. Ezen adatokat mintegy 40 példá- 

 nyom bonczolása után közölhetem, metyek a következő fajokhoz tartoztak : 



^ DucHAMP G. « Eecherches anat. et physiol. sur les Ligules», Paris 1876. 



^ Bell. Note on some Parasites of Fishes from Madras determined by 

 dr. ÖELEY — Annals and Magazine of Natural-History for March, 1884. 



^ Sitzungsberichte Naturf. Gea. Dorpat, 6. Bd. 3. Heft. 1884. 



* Cobbold Sp. Description of Ligula Mansoni, a new human Cestode. Lin- 

 nan Society's Journal-Zoologie. Vol. XVII. London, 1882. p. 79. 



