102 



dát Askaris név alatt oly felületesen írtak le, hogy azokat újólag felismerni 

 nem lehet. Kifogásolható továbbá van BENBDEN-nek eljárása is, a ki több 

 új fajánál a leírást teljesen ignorálva egyszerűen sokszor ki nem elégítő raj- 

 zaira utal. 



A felületesen bélyegzett alakokat kénytelen valék tehát egy időre a jó 

 fajok sorából kitörölni s a nyomozandó és kétes fajok rovatába beiktatni. Az 

 őshalakban eddig talált s kifogástalanul bélyegzett fajok száma tehát az 

 általam újnak felismert fajokkal együtt tizenkettőben állapítható meg, míg 

 eddig összesen 29 fajt írtak le. 



A 12 faj közöl hat ( Acanthocheilus quadridentatiis, A. bicuspis, A. 

 inter médius ; Ascaris rotundata; A. af finis ; Spiropterina elegáns) faj a 

 nápolyi öböl faunájára nézve jellemző adat. 



Oly fajokat, melyek Bosc, 0. Fr. Müller és más múlt századbeli 

 búvárok (11. 38 — 38 — 43.) által mint Askarisek említtetnek, de tényleg a 

 Nemertinák vagy más férgek osztályába valók, tekintetbe egyáltalában 

 nem vehettem. Diesing és Dujardin (19. 26.) műveiben a régi nomen- 

 klatúrát és irodalmat tökéletesen megtalálhatjuk s így én a fajok leírásánál 

 csupán az ujabbra szorítkoztam. 



A fajokat leírások előtt rendszertani helyöknek megfelelőleg sorolom 

 fel és így az illető csoportok rövid bélyegzésén kívül kulcsot kívánok szolgál- 

 tatni az őshalak belférgeinek tanulmányozásához. 



A létező rendszerek közöl DiESiNG-nek (20.) beosztását követem én is, 

 mivel a többit, főleg ScHNEiDBR-nek az izomzatra történt beosztását a legtöbb 

 búvár mint czélszerűtlent mellőzte. Diesing a «Spiriiridae» család osz- 

 tályozásánál szintén hibásan járt el, mint ezt v. Dräsche * újabban kimu- 

 tatta, de azért jobb hiányában mégis azzal kell megbarátkoznunk. 



Az őshalak fonalférgeinek tanulmányozásánál különösen feltűnő, hogy 

 az a Acanthocephalák» rendje teljesen hiányzik és hogy a Nematoda rend 

 alakjaiból, csak meglepőleg csekély faj- és individuum ismeretes. Az általam 

 átvizsgált őshalak közöl csakis a Mustelus laevis, ScyUium canicida és Hep- 

 tanchus cinereus nevű fajokban találtam csekély számban fonalférgeket. 

 A Mustelusban rendesen, a másik kettőben csak kivételesen akadni Nema- 

 todakra. A British múzeumnak gazdag gyűjteményében csakis az Ascaris 

 rotundata volt egy Kaja-féle bélcsövéböl található.** A fonalférgeknek ily 

 csekély számban való megjelenését csupán az illető Nematodák pontos 

 fejlődési viszonyainak s a megfelelő Czápák és Eáják életmódjának kellő 

 tanulmányozása után lehet megvilágosítani. 



* K V. Dräsche. «Eevision der Exemplare Diesing's und Molin's». Verhand- 

 lungen des k. k. zoologisch-botanischen Gesellschaft in Wien. Jahrgang 1883. Band 

 XXXIII. pag. 193. 



** Örley Dr. L, Report on the Nematodes etc. Annais and Magazine of natu- 

 ral History for April 1882. 



