106 



Eredetileg a bécsi udvari múzeum birtokában volt s líésöbb 1816-ban 

 a párisi múzeum gyűjteményébe került. Du jardin, korának legjelesebb 

 Helminthologusa a gyűjtemények rendezése alkalmával azt újólag átvizsgálta 

 és 1845-ben, mint új fajt leirta. 



A hárzsingnak hossza (2 — 3 mm.) és buzogányszerü alakja, vala- 

 mint a sürü ránczokba szedett köztakaró fürészes külseje által könnyen fel- 

 ismerhető. 



Nem megfelelő tehát Diesing eljárása, ki ezt a kétes vagy nyomozandó 

 fajok sorába iktatta. Valószínűleg a ritka fajok közé tartozik, mivel újólag 

 mai napig sem találták fel. 



(Habitaculum.) A Ga.leus canis (Squalus galeus) nevű czápa beleiből 

 ismeretes. 



"2. Acanthe cheilus quadridentatus Molin. 



(IX. tábla 1—3. ábra.) 



1858. Prospectus helm. (34.) pag. 155. 

 1861. Diesing. Eev. (20.) pag. 654. 



Az orsóidomú test előre és hátra egyaránt vékonyodó ; elől lekerekített, 

 hátul hegyes kúpidomú. A kissé megvastagodott fejrész a testtől eláll. A köz- 

 takaró, a fej- és farkvég kivételével harántcsíkolt. A fejen, az oldali és háti 

 vonalok mentében egj;-egy papillaszerü nyúlvány található. A szájat 3 duz- 

 zadt ajak alkotja, melynek mindegyikén két -pár hegyes fürészfog van. A fog- 

 párok közötti kimetszésben egy középső dudor található. Az oldalt álló fogak 

 közötti kimetszés hegyes, a középsőké pedig tompa. 



A bárzsing elől és hátul kiszélesedett ; duzzadtan végződik. A bélcső 

 néhány kanyarulat után a hasi vonalon, közel a fark végéhez nyilik. A fark 

 kurta igen hegyes, elkülönült, gömbös csúcscsal. Az alfél körül a szem- 

 cseréteg megvastagodása folytán félgömb-idomú vastagodások képződnek, 

 melyek olykor tetemesen kidagadnak. 



A párzási vesszők (spicula) igen rövidek és lágyak ; csak ritkán szem- 

 betűnők. A farki részen a hasi vonal két oldalán mintegy 16 papillapárt 

 találtam. A farkban nagyobb mirigysejtek és két-sarkú idegsejtek vannak. 



A test hossza 20 — ^40 mm. között ingadozik. Molin méretei szerint a 

 hímek nagyobbak a nőstényeknél. En ellenkezőleg a hímeket épen rövidsé- 

 gük és begöngyölített farkuk által tudtam felismerni. A 40 mm. hosszú ala- 

 koknál a test szélességét 1, a bárzsingot 2-77, a farkat pedig 0-25 mm. hosz- 

 szúnak találtam. Hímekre igen szórványosan akadni. 



(Habitaculum). A Mustelus vidgaris (M. plebejus) és a M. laevis nevű 

 czápák bélcsövében. 



A gyomor pylorikus részének chymus állományában elrejtve gyakran 

 találhatók; a vékonybélben ritkán, a vastagbélben pedig sohasem találtam 

 azokat. 



