131 



Brachionus Budapestinensis, n. sp. 



XI. tábla, 1—4, és 9—10. ábra. 



Testula scabra, dorso ventroque areolata, fronte dentibus quatuor, me- 

 diis deorsum et extrorsum. curvis, postico fine mutico ; oculo frontale unico. 



Általános szervezeti viszonyait tekintve a genus jellemével bír teljesen 

 és hasonlít a többi fajokhoz, így nevezetesen testének alakja feltűnőbben 

 nem igen tér el a Brachionus urccolaris vagy a Brachionus rubens-étöl, a 

 melyekhez még abban is hasonlít, hogy a joánczél hátsó nyílása mellett 

 fogak vagy nyúlványok nincsenek. Mint új fajra igen jellemző első sorban 

 a pánczél szerkezete, mert a pánczél egész felülete a Brachionus plicaiilis 

 és a Brachionus Bakeri meg Brachionus militcü'is- éia, emlékeztetőleg fino- 

 man pontozott. Ezen kívül igen emlékeztet még a Brachionus plicatilis-érsi 

 az által is, hogy terecskékre lévén különítve, bizonyos fokig redőzöttnek 

 látszik. 



A pánczél hasoldala többé-kevésbbé lapított s a terecskék rajta egé- 

 szen más alakúak, mint a hátoldalon. A hasoldal középvonalában ugyanis 

 egy nagy különböző oldalú nyolczszög különül el, a mely keskenyebb végé- 

 vel épen a pánczél hátsó nyilasának szegélyéig ér, míg élesebb végével 

 mell felé fordul, de itt egy módosult négyszöggel érintkezik s így nem ter- 

 jed a mellső szegélyig (Xí. tábla, 1. ábra). A középvonalban fekvő két 

 előbb említett terecskén kívül két oldalt még három-három terecskét talá- 

 lunk, a melyek valamennyien négyszögűek, de különböző oldalúak, oly 

 formán azonban, hogy a szemben fekvők hasonlóak. A négyszögű terecskék 

 mellett végre megfelelő orsóalakú terecskék vannak (XI. tábla, 1. ábra). 



A hátoldalon, épen a középvonalban egy hosszú, páratlan terecske 

 különül el, a mely a homlokszegély középső nyujtványaiból indulva ki bizo- 

 nyos fokú hullámzással fut a pánczél hátsó szegélye felé s itt egy, a hátsó 

 nyilas fölött fekvő hatszögű lemezkével közlekedik (XI. tábla, 3. ábra). 

 E páratlan lemezke két oldalán egy belső- és egy külső szabálytalan négy- 

 szögpárt találunk, a melyek a pánczél homlokszegélyétől eredve, szintén 

 csak a hatszögletű lemezkéig futnak (XL tábla, 3. ábra). De ezeken kívül 

 a pánczél hátsó felében két oldalt még két-két orsóalakú terecske is van. 



A pánczél homlokszegélyén a hátoldalon négy nyúlvány emelkedik, 

 melyek közül a két külső kifelé hajlik (XI. tábla, 1., 3. ábra), míg a két 

 középső a hasoldalra és kissé kifelé tart (XI. tábla, 1., 3. ábra), a mi akkor 

 tűnik legjobban szembe, mikor az állatka oldalán feküszik (XI. tábla, 10. 

 ábra). A homlokszegély a hasoldalon majdnem teljesen ép szélű s csupán 

 középvonalában kissé öblös (XI. tábla, 1 . ábra), s a míg e tekintetben eltér 

 a genus feltűnőbb alakjaitól, addig nagyon emlékeztet a Brachionus mini- 

 mus-TCQ, és az Anuraea-gQVL-us, fajaira. 



A belszervek általánosságban a genus más fajainak megfelelő szer- 



