222 



Ezen új feltevés megerősítése főleg a rokonsági viszonyok földerítésére 

 vált szükségesség mert kérdés, vájjon e külső kopoltyiifonalakban az embriós 

 élet által követelt és megszerzett képletet, vagy ősállapotok filogenetikus 

 ismétlődését kell-e felismernünk? E kérdés megoldására a fejlődés menetének 

 megállapításán kívül a működés megismerése is szükségeltetik. Ennek kitu- 

 dására azonban többoldalú kísérletezésre volt szükség, mert az embriós életre 

 hatékony tényezőkről csakis rokon csoportok hiányos adatai szolgáltak felvi- 

 lágosításul. Csakis az ingadozó és gyakran ellentétes adatok megállapítása 

 és kiegészítése után lehet egyáltalában a fölvetett kérdés megoldásához fogni, 

 miért is első sorban ezek megismerésére törekedtem. 



Mielőtt kutatásom irányát és eredményét közzétenném,* előrebocsátom 

 mindazt, mit a tojó czápák embriós életéről tudunk, egyrészt, hogy körvona- 

 lozzam dolgozatom menetét, másrészt pedig, hogy összegyűjtsem a szétszórt 

 adatokat és szembetűnően feltüntessem az uralkodó biológiai nézetek határo- 

 zatlanságát. 



A pergamentszerű tojásburkon levő réseknek czélja volt első sorban 

 a vita tárgya. 



HoME^ angol természetbúvár, ki azokat fölfedezte, minden indokolás 

 nélkül állította, hogy a tenger vize azokon keresztül a tojás belsejébe hatol 

 és így a légzés közvetítését eszközlik. 



CuviER^ és Johannes Müller^ a nélkül, hogy a héj szerkezetét és diffun- 

 dáló képességét kutatták volna, Home nézete ellen nyilatkoztak s álláspont- 

 jukat egy a réseket borító hártya jelenlétével bizonyították, mint ez J. Mül- 

 ler munkájából kiderül, melynek 56. lapján olvasható : «Home nimmt an, 

 dass das Wasser durch die Schlitze Zugang habe. Allein diese Stellen sind 

 an unversehrten Eiern durch eine dünne Membran geschlossen, wie Cuvier 

 mit recht bemerkt »> . 



Lbydig*, ki e rések minőségét először fölismeri, azok czélja felől fölvi- 

 gosítást nem nyújt. Munkájának 92. lapján ezeket mondja: «An den frischen 

 Eiern sehen die Schlitze weiss aus, und man gewahrt schon durch die Horn- 

 schale hindurch, dass man es am Schlitze mit der Grenze einer weissen 

 Substanz innerhalb der Eischale, die hier nur frei zu Tage kommt, zu thun 

 habe, und nach dem öffnen des Eies klärt sich die Sache dahin auf, dass 

 das Eiweiss, welches den Dotter umgibt und ausserdem ganz hell und flüssig 

 ist, an dem oberen und unteren Ende des Eies in den festen Zustand über- 

 gegangen, gleichsam geronnen ist, und in dieser Form die Schlitze propfen- 

 artig ausfüllt». 



^ Lecture on Comp. Anatom. 

 ^ Histoire nat. des poissons T. I. Paris 1828. 

 ^ Über den glatten Hai des Aristoteles. Berlin 1842. 



* Beiträge zur mikroskopischen Anatomie und Entwicklungsgescliiclite der 

 Kochen und Haie. Leipzig 1852. 



