42 



nyújtott S vonalban ; homlokfelöl nézve az oldalak az alsó szegélytől a 

 tető felé domború fedélként hajlanak. Elül egy barázda vonul fel a tető- 

 készülékig, ezt a függélyes elöfalon és a tetőn két emelkedett redő kiséri, 

 melyek közt a páratlan ambulacra kissé mélyebben halad, mint halad a 

 páros ; ezen ambulacra egy, a tetőnél széles, előrefelé folyton keskenyedő 

 belső galand (fasciola interna) által kerittetik, mely az előrész felső, legöm- 

 bölyített szegélyéig ér, és itt a barázdában vissza hajlik a tető felé, öblöt 

 képez és az említett két redőt is közbe fogja. 



A páratlan ambulacra likacsai aprók, ferdén ki és hátrafelé hajló 

 párokban elhelyezvék, szám szerint 5 — 6 van egy oldalon. 



A tető-készülék az előrészhez közelebb fekszik, de nem látható elég 

 világosan; az oldalambulacrák belső likacsai sem láthatók. A páratlan 

 ambulacra által elfoglalt mélyedésből a tetőkészülék hirtelenül emelkedik 

 ki, s itt 5 nagy likacs látható, melyek talán csak vázsértések, mivel mö- 

 göttük a páros ambulacrák központján 4 hátrafelé széthajló — divergáló — 

 likacs képezi a tenyészszerv nyilasait. A madrepora lemez és szemnyilások 

 (ocellariák) nem láthatók. 



Az oldalambulacrák, melyeknek szirom likacsai csak a fasciolán 

 kivül jelentkeznek, lándsa-idommal bírnak; a likacspárok a fasciolából 

 indulnak ki és ennek közelében dudorokat foglalnak körbe. Elülről hátra- 

 felé 6, 12, 10, 10 likacspár (és lemez) számlálható; a likacsok , (comma) 

 idomúak, a csúcsok a szirom táblák közepén egy emelkedett redőbe nyúlnak. 



A páros ambulacra közök (aires interambulacraires) kevéssé kiemel- 

 kednek. A páratlan, hátulsó ambulacra köz (interambulacra) hirtelenül 

 emelkedik ki, gömbölyített tetőalakban és a felrész legmagasabb pontját 

 képezi. 



A farkészület a nyújtott S vonal irányában lelapított hátulsó rész 

 felső felén van. A farnyilás egy tökéletes kör, függélyesen áll, és így egy 

 alul beugró mélyedésben van. Alatta a váz egy hegyes csőrbe görbül, 

 melyet a faralatti lándsaidomú galand körít; ez pedig fölfelé, a farnyilás 

 párkányán az azt környező galanddal (fasciola) közvetlenül egyesül. 



Az alzatnak igen széles ambulacra mezői simák, legföljebb egyes 

 kicsiny szemcséket mutatnak, és a karima felé összeszűkülnek. 



A szájnyílás az előrészhez közelebb esik, gömbölyűn félholdalakú és 

 a hátrész felé kiálló ajakkal bír, melytől egy lapos galand vonul el a hát- 

 rész csőréig. 



A dudorok a felrészen aprók, de egyenletesek ; a páratlan ambulacrát 

 az előrész barázdájában erősebbek kisérik. Különben az előrész eléggé 

 sima, a faralatti fasciolával környezett vérten szintén nagyobb dudorok 

 vannak függélyes sorokban elhelyezve. Az alrészen vannak a legerősebb 

 dudorok a karima felé futó sugaras sorokban és ezek félhold- vonalak által 

 kerittetnek. 



