is teljesen Wejlett — a növekedés utolsó fokán álló alakok, mire akifejlett 

 dudorok, a szájnyílás magas hátsó ajka, a likacssorok alakja utalnak, de mint 

 ilyenek is lényeges eltéréseket mutatnak éj^en az E. cordatum irányában. 



A tetökészülék a homlokzathoz közelebb áll; a páratlan ambulacra 

 likacsai párjával csoportosulnak; a belső galand rövidebb; a farnyilás 

 teljes kör és a felső szegély közelében áll; és mindez épen ellenkezője az 

 E. cordatum jellegeinek. Az, hogy a farnyilás alatti galand a farnyilási 

 környezővel egybe függ. Kevésbé fontos. 



Az E. cordatummal tehát — eltekintve az ifjú példányok körvonalai- 

 tól, össze nem egyeztethető. 



Felette sajnos, hogy E. mediterraneum példány nem állt rendelkezé- 

 semre, még rajzához sem jutottam, sőt azt sem tudom létezik-e ilyen 

 valahol. Foebes, ki e fajt 1844-ben fölállította, a Linnean Society ülésén 

 egy rövid diagnosist közölt,^ ebből és Agassíz S. új nagy müvéből merítem 

 a fogalmat e fajról. Ennek folytán az E. mediterraneum példányainkhoz 

 igen közel állónak látszik, azonban nem oly hosszú, inkább kerek ; hossz és 

 haránt-átmérője csaknem egyenlő; a farnyilás függélyesen van megnyújtva 

 és sokban a pennatifidumra emlékeztet, tehát lényegesen elüt a leirt alaktól. 



Ezek után egy új fajt kell itt fölállítanom, mely az eddig ismertektől 

 különbözik és mely az E. cordatum és E. mediterraren legközelebbi rokona. 



Fekhelye az E. intermedium fajnak a felső mediterrán emelet Laytha 

 meszének felső rétegeiben van. 



Leihelye: Felménes, Aradmegye (1 péld.), Bia, Pestmegye (2 péld. 



nagyobb). 



A EAJZOK MAGYARÁZATA. 



V. Tábla. 



1. a — e, EcHiNocAEDiuM INTERMEDIUM Lóczj. Bíáról természetes nagyság- 

 ban, 2. a — e, Felménesröl 2-szer, nagyítva;/, tető az ambulákrákkal ; g, táblács- 

 kák az oldalambiilacrák alsó részén ; h, a fasciola, és az alzat dudoraí,/ — h erősen 

 nagyítva. 3. a, b, Echinus cf. dux Lbe oldalról és aluh'ól természetes nagyságban ; 

 c, az ambulacra és ínterambiüacra tér egy nagyított részlete. 4. a, h, Psammechinus 

 cf. MONiLis Desmar. alulról és oldahól természetes nagyságban ; c, oldalról 2-szer 

 nagyítva ; d, az ambulacra és oldalambulacra tér egy nagyított részlete. 



KÜLÖNFÉLÉK. 



A mint ezt már a füzet czímlapja is láthatóvá teszi, a « Természetrajzi 

 Fűzetek » szerkesztősége véglegesen szervezkedett. Az osztályfőnökök egyszersmint 

 szakszerkesztök ; az osztályok tiszti személyzetéből kerülnek ki az állandó bei- 

 munkatársak, névszerint : Dr Káeoli János és Mocsári Sándor az állattani — 

 LóczY Lajos és Schmidt Sándor az ásvány -földtani szakra. A külmunkatársak 

 névsorát majd akkor adjuk, a mikor az első füzetek a bírálat és a közvélemény 

 ítélőszéke előtt megfordultak s az erők így biztos alapon szervezkedtek. 



1 Ann. of Nat. Hist. 1844. I. Ser. XIII. K. 518. 1. az idézetekben tévesen van XIV. K. 

 413. 1. megjelölve. 



