12 



látott elhiizni, hogy pisztolylyal reá lőhetett volna ; s azon példányt, mely 

 a Lázár Kálmán gyűjteményében van, mint már említem, a szászvárosi 

 hegyekben lőtték a hatvanas éveknek egyik telén, ennek gyomrában egy 

 gyermekököl nagyságú állati lábszárcsont volt. A birtokomban lévő s 

 kelepczével fogott példány is havasalji hegyekről való. 



Hogy havasainkon fészkelnek, kétséget nem szenved, azonban fész- 

 kelési helyiségekről semmi tudomásom nincsen : mert a mit Stetter erről 

 a magyar orvosok és természetvizsgálók Kolozsvártt tartott nagy gyűlése 

 alkalmával előadott értekezésében megemlített, nem authenticus ; s így 

 óhajtandó volna e tekintetben is alapos tudomást szerezni. 



Halak. Pisces. 



A DUNA HALÓEIÁSAI. 



Közli Dr. Károli János. 



Hogy a Dmiában 6 — 7 méter hosszú, 4 — 500 kilogramm súlyú halak 

 is halásztatnának, ez mai napság már mesésnek tűnik fel. Már pedig, ha 

 a hazánk természetrajzi viszonyait, múlt századokból származó könyveket 

 lapozgatjuk, azt fogjuk találni, hogy ez hajdan nem így volt. Akár Klein 

 könyvét: «Magyarország természeti ritkaságairól»,^ akár Grossinger tar- 

 talmas munkáját ^ olvassuk is, mindenütt oly hírekre találunk, a melyek 

 ma már a csodák birodalmába tartoznak. Azt találjuk, hogy az óriási 

 nagyságra fejlődött halak százankint fogattak és szállíttattak főleg a bécsi 

 piaczra. 



Folyóink óriásai a csínos és általánosan ismert Kecsegének rokonai, 

 s mint ilyenek a Kecsegével együtt egy külön családot, a Tokok családját 

 (Acipenseridae) alkotják meg. 



A Tokhalak sok tekintetben érdekesek. Feltűnő mindenekelőtt a 

 nagyság, mely a tenger óriásaira — a Czápákra — emlékeztet. A kül- és 

 belszervezet elüt a megszokott, közönséges halaktól s élénken emlékeztet 

 rég kiveszett, őskori alakokra, melyeknek maradványait, már csak ásatagok 

 képében találjuk. 



Utolsó sarjai ők egy sajátságos halcsoportnak, mely a föld ősvizeit 

 népesítette. 



A már kiveszett alakoknak csak keményebb részeit találjuk földünk 

 rétegeiben, minthogy a testváz nagyobb része porczogós volt s így elenyé- 

 szett, és csak egyes csontlapok és szögletes pikkelyek állottak ellent az 

 enyészetnek. 



1 M. Klein: « Sammlung von Natiirselteiiheiten des Köuigr. Ung.» Pozsony 1778. 

 " Grossinger: « Üniversa história pliysica regni Hungáriáé» Tom. III. Posonü 179-1, 



