n 



Ezen öt péMányt láttam eddigelé Erdél^^jöl kézre kerítve. ^ 



Hogy a szebeiii s fogarasi havasokon is előjön, néhai barátom Stet- 

 TEKtöl hallottam s ezek szerint, hogy ezen nagy repülő tehetséggel felruhá- 

 zott ragadozó szárnyas a felsorolt hegylánczolatokon mindenütt előfordul, 

 figyelmeztetvén a csiki és szász-sebesi havasokról általam látott példá- 

 nyokra, biztosan állítható. 



Én madarunkat a szabadl)an a Eetyezát és Páreng hegylánezolatain 

 észleltem s az ezen helyeken tett tapasztalataimat kívánom még előadni. 



Általánosan az van írva felöle, hogy igen vad és társaságban nem 

 jön elő, — ennek én az ellenkezőjét tapasztaltam, minek oka csak az 

 lehet, hogy nálunk majd semmi üldözésnek sincs kitéve. 



1863-ik év május havában volt, midőn az uriki (retyezátalji) feny- 

 veseket meglátogatván, az ős fenyvesek közötti ösvényen haladva, egy 

 szélvészrohamhoz hasonló zúgás ütötte meg fülemet, feltekintve, egy nem 

 messze lévő csonka fenyőfa tetején egy Aquila fulvát láttam ülni, melyre 

 a magasból egy mintegy tyúk nagyságúnak látszó sas csapott le nagy 

 sebességgel, — ezen lecsapó sasnak szárnysuhogása okozta a zajt. Az Aquila 

 fúlva menekült kitett állásáról, a reá csapó pedig, újból tele szíván magát 

 léggel, melyet lecsapásában testéből kiszorított s a mi oly kicsinynyé való 

 összezsugorodását okozta, Gypaetos barbatusnak tűnt fel s a fenyőfák 

 felett tőlem alig egy puskalövésre repült tovább. 



A Eetyezát hegységnek különösen azon részében szeretnek tartóz- 

 kodni, melyet Kuszturáknak neveznek, hol magas, zordon jellegű szikla- 

 kúpok tornyosulnak fel az égnek, továbbá a Kusaturáktól az Oláhország s 

 bánátusi határszél felé nyúló magas mészkő hegylánczolatokon, hol tiszta 

 napokon a hegygerinczek és kúpok felett nagyon csekély magasságban, sőt 

 gyakran a kúpok oldala mellett lehet látni őket csendesen tova vonulni s 

 ezen irányukat anyira megtartják, hogy ugyanazon vonalon visza is 

 húznak. 1865-ben juhus 14-én öt darabot láttam egy csapatban a «Fácza 

 járuluj» nevű hegygerincz felett elvonulni, még pedig oly alant, hogy úti- 

 társam, Buda ÁnÁMtól, ahg tíz méter távolságban húztak el, de általa későn 

 vétettek észre. 



A Párengnek azon oldalát szeretik, a melyen sziklás köves völgyek 

 vonulnak fel a havas gerinczére, — itt is szép napokon a völgyeket sze- 

 gélyező hegyek gerinczei s azokon lévő nyergek felett, alant, csaknem a 

 sziklákat érintve vonulnak lassan tova kitűzött czélpontjuk felé. 



Itt csak párosan észleltem, még pedig egy alkalommal egy kifejlett 

 tollazatút egy barna példány társaságában. 



De nem tartózkodnak mindig a magas alpesi régióban, felkeresik az 

 előhegységeket is. Buda Ádám Merisornál, a Petrozsenybe vezető vasút- 

 vonal legmagasabb állomásánál, egy kinőtt példányt feje felett oly közel 



1 A hatodik Eadnáról került az erdélyi múzeumba. Szkkk. 



