menve balra) befelé esik A papírgyárig még mindig tartanak a szántók s 

 a megfelelő fekvésekben a szolok is. Ott, a hol a papírgyárba vezető út a 

 főúttól letér, egy kis partocska emelkedik, túl rajta, felfelé, egy tágas rét 

 terül el. A völgyet szép lomberdő szegélyezi. E partocskán már a mészkép- 

 let nyomai vannak, holott Miskolcztól a partocskáig kizárólag homokkő 

 uralkodik. A mész és homok közötti határ egyszersmind határa a búbos 

 pacsirta (Alauda eristata) elterjedésének. Ez oly élesen következik be, hogy 

 laicusnak is legott feltűnik. ^ 



A papirmalommal egy magasságban még rendesen két pár b. pacsirta 

 keresgél az úton, szekér vagy ember előtt folytonosan az utat tartják ; de 

 mihelyt a partocskát érik el, lekanyarodnak s visszarepülnek Diósgyőr 

 irányában. Nem egyszer megkísértettem, hogy feljebb tereljem ; de mind 

 hasztalanul ! 



A varjúfélék egymásután maradnak hátra. Diósgyőrött s a vele ösz- 

 szefüggő Majláton a szarka (Pica caudata) még fészkel ; sőt a papirmalom 

 tájáig is ellátogat ; de a többi varjúféle soha sem mutatkozik e tájon ; 

 holott Diósgyőr és Miskolcz között, úgy a szürke mint a fekete varjú 

 (C. cornix és frugilegus), a csóka (C. monedula) és szarka (Pica caudata) 

 bőven találtatnak. Kivételt csupán csak a nagy Holló (Corvus corax) 

 képez, mely fészkelés végett a hegységbe is benyomul. Itt a vázolt jelenség 

 azon benyomást teszi, mintha a mondott madarak odáig terjednének, a 

 meddig a gabnaneműek termesztése tart sab. pacsirta lenne az, mely a 

 tenyésztés legszélsőbb határáig elmegyen, holott a szürke és fekete varjú 

 s némileg a szarka is már hamarább elmaradoznak. 



Es valóban a diósgyőri papirmalmon túl (felfelé a völgyben) a gabna- 

 neműek termesztése egészen meg is szűnik. 



Ámde meglehetős positivitással állittatott előttem, hogy a gabnatermő 

 vidékek némelyikén is, még pedig mindig a vetéstúró fekete varjú (C. frugi- 

 legus) merőben hiányzik, noha más varjú-félék bőven tenyésznek. 



Az elterjedési határok kérdése egy igen érdekes probléma, mely meg- 

 oldásra vár s melynek megoldása világot vethet azon viszonyokra, a 

 melyekhez bizonyos madárfajok jelenléte vagy hiánya kötve van. 



Minthogy itt oly fajokról van szó, a mélyeket összetéveszteni nem 

 lehet, melyek ép oly ismeretesek mint népszerűek, én nagy köszönettel ven- 

 ném az ezekre vonatkozó tudósításokat lehetőleg az ország sok pontjáról. 



A tél úgy a varjúféléket mint a b. pacsirtát is a városokba, falvakba 

 szorítja, s így fáradságba sem kerül megtudni, hol és milyen fajok fordul- 

 nak elő? Kérésemet mindazokhoz intézem, a kik magy. állattan ügyét 

 szívükön hordozzák. ^ 



I Engemet még atyám, ki jó ornithûlogus volt, és sógorom, Scult^ty, ki eyy időben szin- 

 tén madarászgatott, figyelmeztettek e frappáns jelenségre. 

 ■; Tudósítást Budapestre a m. n. múzeumba kérek. 



