De, noha e fok eszményi, azt szem előtt kell hogy tartsuk ; feléje kell 

 hogy törekedjünk az exact vagy tapasztalati ' tudás terén épen úgy, mint 

 törekszünk ilyen fokra akár a morálban is, mely szintén a gyarló ember 

 által elérhetetlen eszményt tartja szeme előtt s így törekszik a jobb felé. 



A tapasztalati tudás terén a törekvés munkával és áldozattal jár; 

 a munka a szellemé, az áldozat az anyagé is ; mind a kettőt meg kell, 

 hogy hozzuk, mert szellemi és anyagi áldás képében fordul meg, és kerül 

 visza ahoz, a ki a haladás ösvényét tartja. 



Tudják és teszik ezt a culturnépek leghatalmasabbjai is; azok, a 

 melyek nem küzdenek többé a puszta létért, s épen azért teljes biztosság- 

 ban, hatalmas eszközökkel törhetnek az eszmény felé. 



De felfogják ugyanezt azok is, a kik bár elnyomott, bár hátramara- 

 dott, de életképes, a létért és érvényesülésért öntudatosan küzdő nemzetek 

 körében, az ember- és hazaszeretet melegétől áthatva, becsületesen gyako- 

 rolják az intéző tisztet. 



Ezek felelnek arra a kérdésre : miként jön az, hogy sanyarú idők köze- 

 pette áldoznunk kell oly vállalatokra is, a melyek nem hoznak rögtön anyagi 

 nyereséget? miért nem szabad visszariadnunk a súlyos munkától sem? 



Kijut ezekből minden haladó nemzetnek a maga osztályrésze ; meg- 

 hozza a munkát, az áldozatot mindenikök. És minékünk, magyarokúi, ezt 

 nagyon is szem előtt kell tartanunk, mert a viszonyok összesége, a melyek 

 között létezünk, lépten-nyomon azt mondja nekünk, hogy nem csak erő fej- 

 tésre, hanem erőfeszítésre van szükségünk, ha czélunk az, hogy jövő térjünk ! 



Már pedig ennél szentebb czélunk nincsen ! 



Nem állunk mi még ott, hogy intézményeink a biztosított nemzeti 

 lét alapjáról az eszmény felé törekedhessenek; hogy ama világpolgári 

 szempontból tekinthessék a feladatot, mely szempont hirdeti, hogy a tudo- 

 mány az emberiségé s így egyes nemzethez kötve nincsen. 



Ott állunk mi még, hogy nemzeti létünk biztosításáért kell küzde- 

 nünk, s e közben minden irányban : a saját magunk emelésén, kifelé való 

 érvényrejuttatásán kell munkálkodnunk ; sőt védekeznünk kell nem egy 

 áramlat támadásai ellen, mely konokul ellenünk tör. 



A midőn a tudomány előbbrevitelét szemünk elől el nem tévesztjük, 

 gondoskodnunk kell egyszersmind a legelemibb dolgokról is. 



És így véve feladatunkat, ez nagygyá, de súlyossá is lesz ; annál 

 nagyobbá és súlyosabbá, a minél bizonyosabb az, hogy helyzetünknél, 

 nemzeti sajátságainknál fogva keveset vehetünk át másoktól, s így annál 

 többet kell kifejtenünk önmagunkból; sőt, hogy ellenséges áramlatok 

 közepette, mások által való megértésünkről is magunknak kell gondos- 

 kodnunk. 



Bármily szűkre szabja is anyagi tehetségünk határait azon vállala- 

 toknak, a melyek művelődésünk emelésére és bizonyítására rendeltetnek : 



