82 



Hüllők. Reptilia. 



A vízi sikló — TEOPIDONOTUS NATRIX — 



MINT FÉSZEKRABLÓ. 



A vizi sikló — honi Idgyóink legközönségesebb s épen ezért legis- 

 mertebb faja — iránt hosszú ideig oly jó véleménynyel voltam, hogy azt 

 hittem róla, miszerint táplálékát csupán a bogarak és ezek álczái, a 

 békák és gyíkok, vagy legfölebb kisebb egerek képezik. Hallottam ugyan, 

 hogy a vizi sikló a földön fészkelő madarak, mint a búbos pacsirta, 

 sárga billegető, czitrom sármány stb. fészkeinél is látogatást tesz s az 

 azokban talált tojásokat vagy madár fiókokat sem veti meg ; de hogy e 

 kígyó a forró égalj alatt élő óriási rokonaihoz hasonlólag a fákra is 

 merészkednék, azt sem nem hallottam, sem életrajzában nem olvastam. 

 — Ezek után annál inkább meglepett azon eset, melynek szemtanuja 

 voltam, s melyet az alanti sorokban elmondandó leszek. — 1869-ik évben 

 Esztergomban létem ideje alatt tojásgyüjtemény összeszerzésén fáradoz- 

 tam , mely czélból gyakran bebarangoltam a nevezett várostól nem 

 messze eső erdőségeket. Egy szép nyári napon a Duna baloldalán — 

 Dömös község átellenében — levő erdőbe tettem kirándulást Palkovits 

 Kálmán barátommal. Fészkek utáni kutatásunk közben egy egész cso- 

 port magtörö pinty -— Cocothraustes vulgaris ■ — ■ ide s tova röpködése, 

 sivító panaszhangja vonta . magára figyelmünket, mely repkedést és 

 sivítást mi azon körülményből magyaráztuk, — hogy egy ily madár — 

 fészkéhez jutottunk közel, s így jelenlétünk hozta létre a madarak 

 rendkívüli viseletét; azonban ez nem úgy volt, miről csakhamar meg- 

 győzödtünk, midőn a fészekre akadtunk. — A magtörő pinty mesterkétlen, 

 kívülről vékony galyacskákkal körített s finom fagyökerekkel kibélelt 

 fészkét bokrokra, de legtöbbször vékony fák villás ágai közé rakja, még 

 pedig oly ügyetlenül, hogy a fészek még a nem gyakorlott szemnek is 

 már jó távolból feltűnik. A fészek, melyet találtunk, szintén fiatal fára 

 volt építve, a földtől mintegy 4 méternyi magasságban. Midőn a mada- 

 raktól körülrepdesett fához érkeztünk, annak karvastagságú törzsökén, a 

 fészek közvetlen közelében egy vízi siklót láttunk, a fát többször körül- 

 tekert hosszú testtel, melynek fejétől mért első negyed része szokatlan 

 vastagsággal bírt. A társam által megtámasztott fára felmászni, a még 

 két fiókot rejtő fészek tartalmát megnézni és a kígyót botommal a 

 fáról leverni, néhány perez müve volt, minek megtörténte után a kígyó 

 testének felvágása következett, mely műtét folytán két, anyaverébnél 

 nagyobb pinty-fiók került elé, melyeket a sikló a fészekből rabolt el. A 

 madárkák lábaiknál fogva ny elettek el, miközben szárnyaikkal bizony- 

 nyal ide s tova vergölődtek, mert mindkettőnek szárnyai a kígyóban 



