106 



Maggiore, ott az egész környéken a legmagasabb pont. Midőn az 

 1875-ki nyár folytán a tek. m. tud. Akadémia hathatós pártfogása követ- 

 keztében alkalom nyilott Fiume flóráját tanulmányozni, mi végett az 

 évben négy izben jártam be ennek legközelebbi vidékét, nem mulaszt- 

 hattam el annak legközelebbi szomszédságát is figyelmem körébe vonni. 

 Fölötte sajnálom, hogy éppen az évben az időjárás oly kevéssé volt ked- 

 vező. Húsvétkor Fiúméba indulván, nem csodálkoztam, hogy a Karst 

 fenyveseiben még bőven találtam a havat ; ott hol a Bóra akadálytalanul 

 dühönghet, ott a hólej)el nem egyszer az évben boritja a kopár sziklákat, 

 és még tovább marad meg Fuzine körül a sürün álló fenyők közt ; de 

 támaszkodva a meteorológiai, megfigyelésekre bizvást tudtam, hogy a buda- 

 pesti és fiumei hőmérő közt majdnem állandó 5 foknyi különbség van és 

 ennélfogva a tavaszi vegetatio 5 — 6 héttel előbb fejlődik mint a buda- 

 pesti ; így nem féltem, hogy üres mappával térnék haza a magyar ten- 

 ger partjáról ; de midőn Fiúméba érkeztem és a következő nap reggelén a 

 Monte Maggiore szintén fehér köntösben mutatta be magát, akkor remé- 

 nyem alább kezdett szállni, annál is inkább, miután még a fiumei meteoro- 

 lógus, hold. Stahlberger e. tanár is biztosított, hogy öreg emberek em- 

 lékezete óta nem történt, hogy Fiume utain a hó fekve maradt volna, 

 mint a télen történt, és jól tennék, ha odább állanék olyan vidékre, 

 hol különben is a nap barátságosabb viszonyban áll a növényvilág- 

 gal, mint itt. Mindazáltal állhatatosan megmaradtam szándékom mel- 

 lett ; a Monte Maggiore tetejének meglátogatását természetesen más 

 időre kellett halasztanom ; de tövét, honnan a téli zöld fák oly nyája- 

 san mosolyogtak át a Bóra fagyasztó hatása alatt didergő fiumeiakra, 

 bejártam. Ez alkalommal a növényeknek magasságban való elterjedését is 

 tettem tanulmányaim tárgyává ; és Dr. Schenzl Guido urnák, a meteor, 

 közp. intézet igazgatójának köszönhetem a kitűnő anaroidot, melylyel 

 Fiume környékén és a Monte Magiorén mintegy 52 fölvételt tettem ; 

 Eberling József reáliskolai tanár úr barátságának köszönöm, ezek fárad- 

 ságos kiszámításait. Igaz, hogy némelyek kétségbe vonják az anároidok 

 megbízhatóságát; de a mint ezen számításokból kitűnik, fölvételeim, a 

 mennyire czélomnak megfelelhetnek, kielégítő pontosságot mutatnak. így 

 olvasom a »Fiume és környéke« című munkában, hogy a Monte Maggiore 

 magassága 4444 láb volna ; a cs. kir. törzskar térképén 735 bécsi ölre, 

 azaz 4410 lábra van téve; az én fölvételem szerint 1384-4 métert azaz 

 4374-7 lábat teszen. Ezt előre kell bocsátanom, hogy az alább idézett 

 adataim megbízhatósága megítélhető legyen. Még meg kell említenem, 

 hogy a Monte Maggiore kőzete világos szürke mész. Egy igen jó karban 

 levő országút vezet Fiúmétól a tenger partja hosszában az istriai parton ; 

 és magán a Monte Maggiore hátán át is egy kitűnő szekérút visz, a csú- 

 csot bah-a hagyván, Vale Uszkáig, honnan aztán jobbra fordul, s Istria 



