139 



Ebből láthatjuk, hogy a fajok száma általában véve dél felé mindin- 

 kább növekedik. Ha azonban a dolgot közelebbről tekintjük, okvetlenül fel 

 fog tűnni, hogy e szaj)orodást jóformán csak a Eeduviinák okozzák. 

 Ugyanis míg a Nabina-fajok száma nem igen nagy eltéréseket mutat, és 

 általában 10 körül ingadozik, a Eeduviinák szaporodása dél felé úgyszólván 

 rohamos. így Finnország 4 faja nálunk már csaknem megháromszorozódik, 

 Olaszországban pedig meghétszereződik. 



Már maga e körülmény oda mutat, hogy a Nabinák bizonyára főleg 

 a mérsékelt tájakat lakják, a Eeduviinák pedig leginkább forró földövi 

 tájakon tenyésznek. És ez valóban így is van. Az eddig ismert Nabináknak 

 közel 30 százaléka Európát és több mint 22 százaléka Éjszak-Amerika 

 mérsékelt tájait lakja, úgy hogy a földgömb többi részére az összes 

 fajoknak kevesebb mint fele jut. Ellenben az eddig felfedezett Eeduviinák 

 közöl az európai faunaterületre csak 6 százalék esik. ^ 



A rablópoloskák különben nálunk már a harmadkorszakban képvi- 

 selve voltak. így Heer Oswald a Varasdmegyében fekvő Eadoboj mioczén 

 képleteiből négy fajt (Nabis vagabunda, livida, maculata, Harpact07- gra- 

 cilis) irt le. 



Vessünk végre néhány futó pillantást azon irodalmi munkásságra is, 

 melynek tárgyát eddig hazánk rablópoloskái képezték ! 



A rablópoloskákra vonatkozó első magyarországi adatot Grossinger 

 János «Universa história physica Eegni Hungáriáé» czímü nagy munká- 

 jának 1794-ben megjelent negyedik kötetében találtam, hol a 151-ik lapon 

 az mondatik, hogy a Ciinex personatus álczája a házi poloskát megeszi. 

 A rendszeres kutatás és búvárkodás azonban csak hat évvel későbben 

 KoY Tóbiás budai kincstári tiszt működésével vette kezdetét. 

 1800-ban jelent meg ugyanis Koy rovargyüjteményének rendszeres név- 

 jegyzéke, melyben Buda környékéről négy faj, u. m. Reduvius an- 

 iinlatits, Gnttala, iracimdus és jjersonatus, van felsorolva. (Alphabe- 

 tisches Verzeichniss meiner Insecten- Sammlung.) 

 1801 Földi János, hazánk, első Linnéistája, a «szemetes Csimaz Cimex 

 personatus)) leírását adja. (Természeti História. A Linné Systémája 

 szerint.) 

 1814 Germar az AnRENS-féle nagy rovarmunkában, Horvátországból a 

 Reduvius rubricus ábráját és leírását közli. (Faun. ins. Eur. 2. 22.) 

 1844 Heerich-Schäffer hazánkból a Harpactor niger új fajt írja és ábrá- 

 zolja le. (Die wanzenartigen Insecten VH.) 



^ A viszony tulaj donképeu akkéut áll, hogy az eddig leü't 84 Nabiua-faj közöl 

 25 esik Eiirópára vagyis 29.76 o/o, 19 Éj szak-Amerika mérsékelt égaljú tájaira vagyis 

 22-62 o/o. Az egész világból ismert Eeduviinák száma pedig körülbelöl 1200 fajra tehető, 

 melyekből földrészünkön s a földközi tenger tartományaiban összesen 72 faj vagyis 

 6«/û él. 



