142 



5 (8). A röptyűk durványosak s tetemesen rövidültek ; a potroh háta 



világos színezetű, hosszában sötét csíkokkal — vagy pedig fekete, 

 közepén világos csíkkal. 



6 (7). A röptyük csak kétszer hosszabbak, mint a pajzska, a röphártya 



teljesen hiánj^zik ; a potroh háta sárga s hosszában három sötét- 

 barna csík vonul végig. — N. limhatus Dahlh. 



7 (G). A röptyük körülbelöl a potroh közepéig nyúlnak s durványos röp- 



hártyákat viselnek ; a potroh háta fekete, közepén egy hosszirányú 

 csíkkal van jelölve. — N. flavomarginatus Schöltz. 



8 (5). .A röptyük vagy hosszabbak vagy legfölebb csak valamivel rövideb- 



bek a potrohnál ; ez utóbbinak háta egyszínű fekete. 



9 (10). A röptyük a potrohnál sokkal hosszabbak. — N.feriis L. 



10 (9). A röptyük a potrohhal körülbelöl egyenlő hosszúak. 



11 (12). A test idoma karcsú, apotroh közepe táján csak kissé kiszélesedett; 



a röptyűk külső széle fekete pontozással. — N. minor Reut. 

 12(11). A potroh közepe mögött észrevehetőleg kiszélesedik; a röptyük 

 külső széle nem pontozott. — N. rugosus L. 

 A) Ventre cum connexivo semsim confluente. — Aptus Hahn, 



1. N. (Aptus) hrevípennis Hahn. — Articulo basali antennarum capite 

 aequilongo ; angulis posticis segmenti sexti abdominalis rotundatis. 

 Long. 10 %. 



Nahis hrevipennis Hahn Wanz. Ins. III. p. 32. fig. 253. (1835) ; Fiebr. 

 Eur. Hem. p. 159. 1. (1861). 



Földrészünk közép és déli részein tenyésző faj, mely nyár derekán 

 száraz falevelek alatt és gaz között nálunk is egyenként észleltetett a budai 

 hegyek között, továbbá Kis-Szent-Miklós (Pest vm.), Kassa, Szilágy-Nag}^- 

 falu, Kolozsvár és Szász-Ujfalu mellett. Csaknem kizárólag mindig durvá- 

 nyos röpszervekkel fordul elő. A legnagyobb ritkaságok közé tartozik ennél- 

 fogva azon tökéletesen kifejlett röpszervekkel bíró nőstény példány, melyet 

 Ankee Eudolf egy ízben Temesmegyében Ulma vidékén talált, és mely 

 jelenleg a magy. nemz. múzeum gyűjteményében őriztetik. 



2. N. (Aptus) lativentris Boh. — Antennarum articulo primo capite 

 breviore ; angulis posticis segmenti sexti ventralis acutis. Long. 8 '»^^. 



Aptus apterus Hahn Wanz. Ins. I. p. 35. fig. 24. (1831.) 



NaUs apterus Scholtz Arb. und Veränd. 184G. p. 113. 4. 



Nahis lativentris Boh. Vet.-Ak. Handl. 1851. p. 111. 



Nabis subaptcrus Fieh. Eur. Hem. p. 160. 2. (1861). 



Egész Európában elterjedt faj. Hazánkban nem ritka s a telet töké- 

 letesen kifejlett állapotban tölti ; álczája június közepén található. Eddig 

 ismert leihelyei a következők: Budapest, Kis-Szent-Miklós (Pest vm.), 

 Pécs ; Kékkő (Nógrád vm.), Eozsnyó, Komjáti (Torna vm.), Kassa, Nagyvá- 

 vad, Szeged, Kolozsvár, Mező-Záh (Torda vm.), Nagyszeben, Szász-Ujfalú 



