143 



és Nagy-Csür (Szeben vm.), Baziás, Pétervárad és a horvátországi josefs- 

 thal. Tökéletesen kifejlett röpszervekkel biró példányt eddig még nem sike- 

 rült felfedeznünk. 



B) Ventre a cnnnexivo inqjressione distincta discreto. — Nabis s. str. 



3. N. (Nabis) limbatus Dahlb. — Hemelytris valde abbreviatis, scu- 

 tello vix diiplo longioribus et membrana destitutis ; abdominis dorso tes- 

 taceo, vittis tribus mediis nigricantibus signato. Long. 8 ''"/„,. 



Nabis Umbatiis Dahlb. Vet.-Ak. Handl. 1850. p. 327; Reut. Öfv. 

 Vet.-Ak. Förh. 1872. p. 70. 3. 



E faj leginkább Európa éjszaki tájain tenyészik. Az egyetlen hazai 

 példányt Mocsáry Sándor fedezte fel néhány év előtt Nagyvárad mellett. 

 E nösténypéldány felfedezőjének szívességéből jelenleg gyűjteményemben 

 foglal helyet. 



4. N. (Nabis) flavomarginatus Scholtz. — Hemelytris rudimentariis, 

 medium abdominis fere attingentibus et membrana mediocri instructis ; 

 dorso abdominis nigro, vitta media pallida notato. Long. 8 V2 ^"/m. 



Nabis flavomarginatus Scholtz Arb. und Verand. 1846. p. 114. 6; 

 Fiel). Eur. Hem. p. 161. 5. (1861). 



Egész Európában elterjedt, de mindamellett ritkább faj, melyből ed- 

 dig csak két magyarországi nőstényt ismerek. Ezeket Pável János magy. 

 nemz. múzeumi gyűjtő 1875. július havában Máramarosmegyében Kőrös- 

 mező táján a zsihoveczi hegyen gyűjtötte. 



5. N. (Nabis) ferus L. — Hemelytris bene explicatis, abdomine longio- 

 ribus, hujus dorso unicolore nigro. Long. 7 — 7 V2 ^j. 



Cimex ferus L. Syst. Nat. Ed. 10. L p. 449. 72. (1758). 



Nabis cinerea Oliv. Enc. méth. VHÎ. p. 140. 2. (1811). 



Nabis ferus Fieb. Eur. Hem. p. 161. 9. (1861). 



A legközönségesebb és legelterjedtebb félröpűek egyike, mely nem- 

 csak egész földrészünkön, hanem éjszaki Ázsiában, sőt Éj szak-Ameriká- 

 ban is tenyészik. Tökéletesen kifejlett állapotban telel át. Alczái augusz- 

 tustól októberig fordulnak elő. Hazánk területén eddig Abauj, Bács, Bara- 

 nya, Bihar, Borsod, Csongrád, Alsó- Fehér, Jászkún-Szolnok, Kolozs, Pest, 

 Pozsony, Szabolcs, Szeben, Szepes, Szilágy, Szolnok-Doboka, Szörény, 

 Temes, Tolna, Torda, Torna, Ung és Zemplénmegyében, valamint Szlavó- 

 niában Pétervárad és Horvátországban Josefsthal mellett észleltetett. 



A corium erezete közötti téresek, különösen pedig annak külső széle, 

 rendesen fekete vagy sötétbarna pontokkal van behintve. Vannak azon- 

 ban nem ritkán oly példányok is, melyeknél a röptyűk sötét pontozása 

 tökéletesen eltűnik s csak a főeren levő három állandó fekete pettyecske 

 marad meg. Reuter ez utóbbi alakot csak halványabb válfajnak tekinti. 

 Ebbeli nézetét azonban nem tartom egészen helyesnek és elfogadhatónak, 

 mert előfordulnak néha oly egyedek is, melyeknél a röptyűk pontozatlanok. 



