151 



PLOIARIA SCOP. 



Coxae anticae elongatae, apicem capitis superantes. 

 1 (2). Az igen finom szőrözette! borított csápok és lábak fehérek, keskeny 



sötétbarna gyűrűkkel tarkázva. — P. vagahunda L. 

 2(1). A csupasz csápok és lábak barnák, fehér gyűrűkkel tarkázva. — 

 P. culiciformis De Geer. 



1. P. vagabunda L. — Antennis pedibusque subtilissime pilosis, albi- 

 dis, fusco-annulatis. Long. 6V2 '"'/m- 



Cimex vagahundus L. Syst. Nat. Ed. 10. I. p. 450. 53. (1758). 



Ploiaria alata Scojj. Del. Faun, et Flor, insubr. III. p. 51. tab. 25. 

 fig. 8. (1788). 



Ploearia vagahunda Fieb. Eur. Hem. p. 150. 4. (1861). 



Ploiaria vagahunda Dohrn Lin. ent. XV. p. 56. (1863). 



Egész Európában honos és többnyire gyakori. Nálunk azonban 

 eddig csak Frivaldszky János magy. nemz. múzeumi ör úrnak sikerült 

 1854 június 15-én a rákos-palotai erdőben felfedezni. 



2. P. culiciformis De Geer. — Antennis et pedibus glabris, fuscis, 

 albido-annulatis. Long. 41/3 ''"/m- 



Cimex culieiformis Be Geer Mém. Ill, p. 323. 41. tab. 17. fig. 1—8. 

 (1773). 



Ploearia erratiea Fieb. Eur. Hem. p. 149. 2. (1861). 



Ploiaria culieiformis Dohrn Lin. ent. XV. p. 59. 3. (1863). 



Tenyészési térköre az előbbiével összeesik s hazánkban eddig szin- 

 tén oly gyéren észleltetett. így találták a pesti múzeumkertben. Fuss 

 Károly májusban almafa kérge alatt Nagyszebenben, valamint az ahhoz 

 közel fekvő Kis-Disznódon akadt reá. 



A magyar birodalom délnyugati részén, a már határozottan déleuró- 

 pai jelleggel bíró magyar-dalmát tengerparton tudomásom szerint eddig a 

 következő rablópoloskák találtattak : 



Nahis ferns L. Spalato. 



Coranus aegyptius Fabr. Spalato. 



» Fieberi Put. (niger Fieh.) Dalmatia. 



Harpactor iracundus Poda. Fiume, Ragusa. 

 » erythropns L. Dalmatia. 



Reduvius personatus L. Fiume. 



Acanthothorax siculus Costa. Dalmatia. 



Cerascopus domesticus Scop. Dalmatia. 



