153 



(Gen. Morph. II. p. LXXIX.), később azonban a többi állati Protistákkal együtt, 

 mint csírlemezek s valódi bél nélküli Protozoákat a csírlemezek s valódi béllel 

 ellátott Metazoákkal szembe állítá (Zur Morphologie der Infusorien. Jenaische 

 Zeitschr. f. Medicin und Naturwissenschaft. VII. Bd. 4. Hft. Leipzig. 1873. 

 p. 560.), legújabb munkájában végre határozott kifejezést ad annak, hogy az ázala- 

 gok az említett többi csoporttal együtt a Protistaország tagjai gyanánt tekinten- 

 dők (Studien zur Gastraea-Theorie. Jena. 1877. p. 243.). Végre ki akarom még 

 emelni, hogy Carus az állat- s növényországot összekapcsoló lényeket Protonja- 

 nistnen név alatt foglalja össze (Handb. der Zoologie. I. Bd. Leipzig. 1875. p. 

 6.). — Minden félreértés kikerülése végett hangsúlyozva akarom kiemelni, hogy 

 az állatok- és növényeken kivűl a szervezetek még egy harmadik csoportjának, 

 országának megkülönböztetése csak oly értelmezés mellett jogosult, mely szerint 

 ezen harmadik csoport képviselői oly lények, melyek az állat- és növényországot 

 egymással összekapcsolják, amennyiben észrevétlenül vezetnek át egyrészt két- 

 ségbevonhatlan állati, másrészt ugyanily növényi szervezetekhez : azaz a szerve- 

 zeteket egy szakadatlanul összefüggő láncolattá, egy egészszé fűzik össze. Azon 

 feKogás, mintha a szervezetek harmadik országa az állat- és növényországgal 

 egyenértékű, ezekkel parallel csoportot képviselne, mint a dolog lényegének teljes 

 féh-eértésén alapuló balfelfogás, mely nem tisztáz semmit s csak még öregbíti a 

 bonyodalmat, a leghatározottabban s legerélyesebben visszautasítandó ; ki a köz- 

 vetítő országhoz, vagy csoporthoz, nevezzük azt bármely névvel, ily ferde értel- 

 mezést csatol, arra mai nap is ráolvashatok Dujardin szavai, melyekkel a Regne 

 psycJiodiaire-t visszautasította : «Az alsóbb szervezetek behatóbb tanulmányozása 

 mai nap bebizonyította ép iigy egy, mint két határ vonásának lehetetlenségét 

 arra nézve, hogy a szerves lények akár két akár három országra különíttessenek 

 s a Règne psychodiaire felállítása koránsem kisebbítette a nehézségeket, söt ellen- 

 kezőleg azokat sok esetben még fokozta.» (Dictionnaire universel d'histoire natu- 

 relle. Tome X. Paris. 1849. p. 605.) Részemről elméleti szempontból indokolt- 

 nak, gyakorlatiból pedig uélkülözhetlennek tartom a fennebbiekben körülírt 

 közönbös lényeket külön megnevezni, minthogy pedig ezek a két szerves ország 

 végeit egyesítik, ennek kiemelésére használom megnevezésöki'e a véfjleny kifeje- 

 zést ; ezen lények között ismét állatok és növények módjára táplálkozók külön- 

 böztethetők meg : azok élettanilag az állatországba tartoznak, áUati vér/lniijek, 

 ezek ismét a növényországba, növényi veijlcnyck. Az állati véglények közé soroz- 

 hatok a gyöklábúak (Rhizopoda) s ezekkel együtt Haeckel Monerái-nak egy 

 része, a levélzöldet nem tartalmazó u. n. ostoros ázalagok (Flagellata), a szívó- 

 lábú és csillószőrös ázalagok (Infusori suctoria et ciliata) s talán még a Nocti- 

 lucák, — a növényi véglények közé pedig a levélzöldet tartalmazó u. n. ostoros 

 ázalagok, a Diatomeák s a Myxomycetek életöknek azon szakában, midőn spórá- 

 kat termelnek, még a többi véglényt alig vagyunk képesek az említett két alcso- 

 portba beosztani, ami a legvilágosabban bizonyítja azt, hogy ezen két alcsojiort 

 szintén merőben mesterséges. Hogy az állati és növényi véglények között mily 

 szoros az összefüggés s mily elmosódottak a határok, erre nézve legyen elég 

 e helyen az Euglenát s Peranemát felemlítenem, melyek közül az első levélzöld- 

 del bír s növényi módon hasonít át, míg az utóbbi, mely az Euglenának mintegy 

 levélzöldnélküli copiája, szerfelett falánk s egészen áUati módon táplálkozik ; a 



