154 



Peridinium nemhez tartozó Cilioflagelláták a Diatomeák módosult levélzöldével 

 megegyező borsárga anyagot tartalmaznak s szilárd tápszereket ép oly kevéssé 

 vesznek fel, mint a Diatomeák, a nem egyik faja azonban, a Peridinium pulvisca- 

 lus, Elirenberg, nem tartalmaz diatomint, száj- és garattal van ellátva s más 

 aj)róbb véglényeket nyel el s ezekből táplálkozik, — eszerint amazok az állati, ez 

 utóbbi faj a növényi véglények közé volna sorolandó ; a Myxomycetek életöknek 

 első szakában lényegében nem különböznek a Ehizopodáktól, később azonban a 

 vándorló plasmodium pihenésre jut s belőle a Gastromycetekével teljesen meg- 

 egyező sporangiumok sarjadzanak ki s a véglény fejlődésének ezen szakán két- 

 ségbevonhatlan növényi jellegeket visel magán ; a Vampyrellák végre észrevétle- 

 nül vezetnek át falánk gyöklábúaktól a gombák módjára élődő Chytridiumf élek- 

 hez. Dr. Entz Géza.« 



A SZAMOSFALVI SÓSTÓBAN ÉLÖ GYÖKLÁBÚAKEÓL. 



(RHIZOPODA.) 



Irta Dr. Entz Géza. 



A magyar orvosok- és természetvizsgálóknak 1875-ben Élőpatakon 

 tartott XVIII. vándorgyűlésén a tordai és Kolozsvár szomszédságában 

 fekvő szamosfalvi konyhasós tavak igen érdekes és jellegző ázalag-fauná- 

 járól értekeztem ; ezen értekezésemben, mely a nevezett gyűlés évkönyvei- 

 ben jelent meg, vizsgálataimnak azon feltűnő negatív eredményét különö- 

 sen kiemeltem, miszerint szorgos utánjárásom daczára sem találtam a szó- 

 ban forgó sós tavakban más gyöklábút, mint az Amoeba diffluensnek igen 

 apró példányait, ezeket azonban igen nagy mennyiségben. 



Az azóta lefolyt idő alatt az édesvízi gyöklábúakkal hosszasan fog- 

 lalkozván, idevágó tanulmányaim folyamatában azon tapasztalást tettem, 

 hogy a gyöklábúak egy része a poshadt vizet kedveli, melyben növényi 

 részek lassú bomlásnak, rothadásnak indultak: míg ugyanis a frisen 

 merített vízben csak egyenként fordulnak elő vagy egészen hiányzanak, 

 addig a hetekig-hónapokig tartott vízben, mely az edény fenekére s falaira 

 Eotatoriák, apró héjanczok és rovarálczák ürüléke, levedlett chitinköntöse 

 s hullái, valamint rothadó nővény-czafatok által képezett finom iszapot 

 rak le, melynek foszlányai a rothadási gázok buborékai által a víz felszí- 

 nére emeltetvén, azt lassankint vékony hártyával vonják be, — ily vízben, 

 feltéve, hogy a rothadás nem igen rohamos s még élő zöld moszatok is 

 előfordulnak, gazdag zsákmányra számíthat a búvár. A múlt szünidő alatt, 

 melyet egészen a véglények élvezetteljes tanulmányozásának szentelhet- 

 tem, a már ismert tenyésztési mód alkalmazásának köszönhetem, hogy 

 nagyszámú gyöklábú-alakot a vizsgálatra kívánatos nagy mennyiségben 



