162 



P. prolif éráéval azon fürtös családok fejlődésére vezető sarjadzás, melyet 

 Schneider a Difflugia Euchelysnél észlelt, ^^ ugyanezen gyöklábut Cien- 

 KowsKi Chlamydophrys stercoracea név alatt irta le s ennek, valamint egy 

 másik rokon gyöklábúnak, a Lecythium hyalinumnak sarjadozás útján 

 való sza]3orodását igen pontosan ismertette. ^^ 



A P. proliferánál általam észlelt sarjadzás az épen felemlített gyök- 

 lábúakétól eltér az által, hogy ennél a sarjaknak egészen körültokozott sej- 

 tekből való fejlődése volt észlelhető, míg a fennebbi adatok oly gyöklábúakra 

 vonatkoznak, melyeknél a tok nyílásából sarjadzik ki a fióknemzedék. 

 Tokot lakó gyöklábúaknak zárt, egészen körültokozott sejtekből való fejlő- 

 désére a rendelkezésemre álló irodalomban ugyan egyetlen feljegyzést sem 

 találok, mindennek daczára azonban, vizsgálataimra támaszkodva, állítha- 

 tom, hogy a P. proliféra leírt fejlődése épen nem áll egyedül s nevezetesen 

 a tokot lakó gyöklábúaknál oly gyakori «conjugatiók», melyek a Difflu- 

 giákra nézve már Leclerc óta ismeretesek, valószínűleg a legtöbb esetben 

 nem két egyén egybeolvadása útján jönnek létre, hanem épen úgy, mint a 

 P. proliferánál, egy egészen körültokozott gyöklábú-sejt oszlásának 

 felelnek meg. 



3. EUGLYPHA PUSILLA n. sp. 

 (XI. Táb. 6—8 ábr.) 



Ezen parányi gyöklábú meglehetős vastag, tömlőszerü kova-tokba 

 van zárva, melynek szájadéka az Euglypha-f aj okéhoz hasonló fogak által 

 szegélyzett, a toknak felületén többnyire szabálytalan emelkedések vehe- 

 tők észre, elkülönült pikkelyeket azonban, melyek az Eugiyphák tokját 

 annyira jellegzik, nem vagyok képes megkülönböztetni. A gyöklábú tokba 

 zárt testének szervezeti viszonyai semmiben sem térnek el az Euglyphákéi- 

 tól. A világos plasma többnyire szemcse-öv által két részre van osztva, 

 egy aránylag nagy világos, magtestecset tartalmazó magot s két lüktető 

 üresét tartalmaz; az állábak igen vékonyak, el nem ágazók, s mint a 

 Pleurophrys Helixnél s a Plectophrys proliferánál, az édesvízi rokon gyök- 

 lábúak állábaihoz képest, merevek ; néha az állábak helyett rövid dúdoros 

 nyúlványokat láttam a tok szájadékából kissé kiemelkedni. (X. 7,). 



Carter az Euglypha alveolatának leírásánál felemlíti, hogy a gyök- 

 lábú magtestecse ismételt oszlások útján apró gömböcskékre esik szét, 

 melyeket ő « Granuliferous cells» névvel jelöl és spermatozoidoknak tart ^'^; 



^^ Beiträge zur Naturgeschichte der Infusorien. MüUer's Archiv. 1854. p. 205. 

 Fig. 20—21. 



^« Op. cit. p. 38—43. 



" Ann. and. Mag. of nat. history. III. vol. 13. 1864. — Nem állván rendelkezé- 

 semre Heetwig — Lesser után idézem. 



