172 



corniculatum DC, Pteris aquilina L., Kanunculus bulbosus L. — Fák 

 közül itt-ott a helységek közelében : Juglans regia L., Pyms Malus L., 

 Prunus avium L. fordulnak elö ; de az erdőt jellemzik különösen a Quercus 

 pubescens Willd. Carpinus Betulus L., Fraxinus Ornus L. és magasabban 

 a Castanea sativa Mill., utána a Fagus silvatica L. 



A gesztenye alsó határát 400 méternél találtam ; felső határát és 

 egyszersmind a bükk alsó határát 889 méternél, mely utóbbi aztán egé- 

 szen a hegy csúcsáig terjed. Csodálkozásomra tapasztaltam, hogy a gesz- 

 tenye ezen előjövetele Willkomm nevezetes munkájában (Forstliche Flora 

 von Deutschland u. Österreich u. s. w.) hiányzik. Eeánk nézve kivált a 

 következő adat bir érdekkel. Parlatore szerint a gesztenye felső határa az 

 Apenninekben és Siciliában 8 — 900 méter közt van és egészen a bükkig 

 ér, megfelelvén a déltyroli felső határnak. (885 méter). * 



A blikkre nézve pedig az én mérésem egészen eltér Heuffelétől (V. ö. 

 Willkomm 1. c. p. 375), ki szerint a bükk felső határa Istriában 1559,2 

 méternél, alsó határa pedig 487 méternél volna ; tehát 400 méternyi kü- 

 lönbség van adataink között. Midőn egyrészt sajnálom, hogy nem volt 

 alkalmam ezen méréseket a Monte Maggiore egyéb pontján megtenni, ép 

 úgy sajnálom másrészt, hogy Heuffel eredeti közléséhez nem juthattam ; 

 de tekintettel az előbb idézettekre, hiszem, hogy adatom helyes voltán nem 

 igen lehetne változtatni. Még csak egy pont ismeretes, hol a bükk alsó 

 határa 816 métert teszen és ez Schouw szerint a Col di Tenda, a tengeri 

 alpesek és az Apenninek érintkezési pontján. 



A bükknek ezen előfordulása mindazon theoriák mellett szól, a me- 

 lyek életföltételeire nézve lettek fölállítva. Kernek (Willkomm 1. c.) állítja, 

 hogy a bükk a nedves levegő bizonyos túlmértékét kerülné és legkedve- 

 zőbb életföltételeit száraz levegőben és mértékletesen átáztatott talajban 

 találja. Tény az, hogy Fiume Magyarország esőben leggazdagabb állomá- 

 sainak egyike és így a Monte Maggiore hasonló vízmennyiségben fog 

 részesülni ; de a bükk már magasabb határa által megmenekül a talajának 

 szerfölött való átáztatásától és így De Candollenak (Willkomm 1. c.) is 

 igaza van, ki azt állítja, hogy a bükk a tulajdonképeni nyár minden hónap- 

 jában legalább 6 — 8 esős napot kíván ; ós Sendtner (Willkomm, 1. c.) állí- 

 tása is érvényesül itt, ki azt mondja, hogy e fa 7V'3 — 8V3 hónapon át 

 fölötti melegnek tartamát igényli. 



Vale Uczkához érvén körülöttem több csúcsot láttam, de hiába köve- 

 teltem határozottan vezetőmtől, hogy a M. Maggiore csúcsára vezessen. 

 A válasz mindig az volt, hogy már ott vagyunk, pedig a mint másodszori 

 utam alkalmával kitűnt, még 200 méterrel, de más irányban kellett volna 



* Kernek is (Növénytani Lapok I. évf. 3. sz.) 2604 lábbal határozta meg ott a 

 gesztenyefa felső határát a Val Medveán fölül a «Maly Dob» nevű medence alatt. 



