217 



rövidítéseknek általam történt megfejtése után a dolog minden nehézség 

 nélkül ment. A rövidítések rendesen orismologiai és leíró műszavaknál 

 fordulnak elö, megfejtésök az Ornitliolognak nehézséget nem okoz, pld. : 

 Htrrücken = Hinterrücken, üllügelhfte = Üheríiügelhülfte stb., stb. 



Herman Ottó. 



ORIOLUS. 



Fordította Pethö Gyula. 



Sárga velijhe, Gömörbeii. Sárga rigó, átalán de hibúsfin. SármaliuTtó. (Szolgahiro, 

 Borsodban.) Arany málé, Sopron mef^yében. 



Naumann az Oriolust a várj iift'le madarakhoz (Coraces) számítja; Brehm az iilö lábúak- 

 hoz (Brachyjjodes) ; Schinz a maga fannájábau a rovarevőkhöz (Insectivorae) ; Keyser- 

 ling és Blasius közösen kiadott fannájokban az énekes madarakhoz (Oscines), s e két 

 ntóbl)i egyszersmind a rigé)kJioz (Turdidae). 



A genus ismertető jelei. — Ä csőr erős, hosszas kúpidomú, tövén kissé 

 szélesre nj'omott , de magas hátú (ormú) , ormán gyöngén hajlott, 

 kissé túlhajló hegyén sekély bevágással. — A szájiujílás hosszabb mint 

 a csüd ; a szájszögleten csak nehánv gyönge és rövid serte foglal helyet ; a 

 tompahegyü homlok-hunczutka az orrlyukak hátsó széléig er, meglehetős 

 közel a csőr (felső káva) széléhez ; az orrlyukak — hátsó szelőkön — oly 

 távolban vannak egymástól, mint a mil3'en a csőr magassága, középütt, a 

 kávazúg (Astwinckel) és a hegye között értve. — Az orrlyakak közel van- 

 nak a homlok ütközőjéhez (tövéhez), oldalt teljesen szabadok és nyitvák, 

 fordított tojás-alakúak, azaz : hátúi szélesebbek, elől keskenyebbek ; egy-egy 

 nagy, erős, felduzzadt hártya alatt nyílnak és belül, közepökön hosszant 

 átvonuló, keskeny-tojásdad szagláló lemezkével vannak ellátva ; a felső 

 káva széle az orrlyuk alatt megvastagodott. 



A nyelv szép lándzsa-idomú, nagyobbrészt szaru-porczogós állományú, 

 áttetsző, a hegye éles, középütt mélyebb barázdával és egyszersmind azon- 

 kívül rojtosan osztott véggel; hátúi erős, kiálló, osztott sarok; belíil kicsiny 

 és gyönge, kívül pedig nagyobb és erős mellékfogakkal ; a felső csörpadlás- 

 rés több- soros gyönge fogazattal. 



A szemek niöyött egy-egy meglehetős tisztán kivehető kopasz folt 

 mutatkozik. 



A láb csiide rövid, épen felényi oly hosszú mint a bíbszár, és oly hosszú 

 mint a középső ujj karom nélkül. A három mellső ujj a középsővel csak a 

 tövén, a külső és a középső ellenben az első ízig van összenőve. (A sárga- 

 rigót már ez az 'egy jelenség is inkább a varjúfélékhez sorozza.) A hátsó 

 ujj erős, hátul meglaposodott. ^laga a láb j)ulia. (Ez is közelebb viszi 



