227 



széllel párhuzamosan szabályos félkörbe, kereti'zölefj; kaiiyarodva, a rf)i(i 

 Ii>ii;i(h(il, ennek vége előtt egyesül. Ez eset van az Ocaintlnin linoni met- 

 szetű felszárnj^ánál. 



A vciKí siibiiioliáinuKik törül eredett hátsó ága a hdHdljcr — rciia 

 postcosta, — (I. H, li>", 12'', IL 1:2, H», li2", X^l"), a hímnél igen fontos, 

 mert bog előtti részének (I. Ii2) két egymásból egymásba hajló ágacskája 

 alkotja a felszárny hátsó szélén, közvetlenül a bog előtt, azt az igénytelen 

 mekkoraságu ívccakét — arciiliis — (I. 14), melyben rámutathatunk a hang- 

 szer második fötényezőjére, mint a mely a másik felszárny Umájához dör- 

 göltetvén, avval együtt közös szülője lesz a czirpelésnek, s mint a melytől 

 ('(It/szcrsiiiiiid <i hdmitixztaság első sorlxoi J'n(j<j. Ha ez ívecskéről elmcmdjuk 

 még, hogy nagyító üveggel különösen szemügyre vétetvén, világos tiszta 

 színe által tűnik ki homályosabb környezetéből, míg szabad szemmel nlig 

 észrevehető, s hogy hosszúsága illetőleg ívhajlása a legviszonyosabb 

 arányban áll a lima elhajlásával, illetőleg rovátkolt élének emelkedettsé- 

 gével ; és végül, hogy legteljesebben kifejlődve tulajdonképeni gryllusaink- 

 nál föllelhető, a Xyánál* merőben hiányzik, — most egyelőre eleget mond- 

 tunk róla. A bogon túl a rcua poHtcosta ágai néha egymástól különválva 

 jelennek meg, és pedig a belső (I 12'^) kissé görbe, a szélső (I 12"^) egyenes 

 és a felszárny hátsó szélének szegélj^e gyanánt szolgál. Ez az ér a nőstény- 

 nél (II 12) néha két-három águ (II 12'', 12^ 12»). 



A hónaljtő-ér és hónalj-ér határozottan a hónalj-hntyökhöl* — C(íUiis 

 ciíI)itaUs. ][() — (I 15 és II 15), míg a vena irrcunhiriH és iiitcrnd néha a 

 vállbütyökhöz hajlanak inkább. 



A hátsó főerek következő téreket alkotnak : 



A vena irregularis és interna közötti szahálijtahui tí-r — a red irrcuu- 

 hiris — a különböző fajok nőstényeinél különböző, némely fajoknál mind 

 inkább szélesedő, és terjedelmes, s mint az ezután említendő térek is, há- 

 lózatosán elterjedő transversalis erek és a vena irregularis és longa ágerei 

 által ferde négyszögöeskékre van osztva. A hímnél (majd minden tücsök- 

 fajnál) e térnek l)0g (dőtti része keskeny, a bog utáni pedig szabálytalanul 

 szélesbedö s körülbelől ott, a hol a vena postcostát érinti, a legszélesebb ; 

 e térbe esik a dobhártya — tympanum — is, melyen túl a tér többi részét 

 a vena longa ágerei és transversalis erek osztják apró négyszögökre, 

 melyek néha szabályosan, néha szab.ílytalanul sorakoznak egymás mellé. 



A vena interna es submediana közti tér a Itchn lióiudj-tri- — arcd 

 'nitt'vna ; — a vcna submediana és subeosta között van a hnmiljtn-frr — 

 Kira sii})nirtli(tit(( — a vena postcosta megett a kiilsn InnKilj-trrf — nn-n 

 posfcoHtd — találjuk. 



■• Ho^y a Xi/(í uiíriní/dl'in'il c/.t ii iiuís/.oi't mi pótolja, iiu'^' in'iu (udoiii luoiíiiiou- 

 dani, söt luéf; azt sum, hofíy limaját liasználja-e zenélési-e va;;y lu-iii. I''.zt majd akkor, 

 lia az élő állatot szaba Uian vafíy íbgságl)an észlellietem ! Pi;\c;rit. 



