w 



(malleus, m) az előbbit « üllőnek« (iiieus, i) nevezé. E két részt a rák gj'om- 

 rában szintén feltaláljuk ; sőt még az egyes részek szerkezete is megegyező. 

 A sodró-állatkák üllőjének két része, a villa és az ágak (II. tábla, 9. ábra 

 ?•., a., fulcrum, rami) a rák megfelelő részénél (II. tábla, C. és 7-ik ábra) 

 szintén felismerhetők, csak bogy az utóbbinál az alsó rész, a villa jóval ter- 

 jedelmesebb. A kalapácsnál az ellenkezőt látjuk; ennek alsó része, a «nyél» 

 (manubrium, GossE-nál) aránylag sokkal kisebb a rák gyomrában, mint a 

 BRACHioNUSÉ-ban (IL tábla, 9. ábra). A nyél a felső részszel, a ufókkal» 

 (uncus, Gösse -nál, 9. ábra, /) Ízület által van összekötve. A fokon mindkét 

 állatcsoportnál fogak látszanak s mind kettőnél e szervek cliitinisáltak, 

 kemények. Az észlelhető eltérések csakis az egyes részek viszonyos nagysá- 

 gára vonatkoznak ; sőt a sodró -állatkák osztályán belül sokkal nagyobb elté- 

 réseket találunk, mint az emiitettek. így a II. tábla, 8-ik ábráján adott fogzat, 

 mely szintén sodró-állatkáé (Notommata Tuba, Ehbg.), mintegy közvetítő 

 átmenetet képez. Felesleges még megjegyeznem, hogy a rák gyomra termé- 

 szetes nagyságban van adva, ellenben a sodró-állatkák rágó szervei 5 — 600- 

 szoros nagyítás mellett látszanak ilyeneknek. 



A rák gyomrának többi részei a II. tábla, 6-ik ábrájában láthatók. 

 A rágó szervek felett van két homorú, szabad lapján szintén erősen chitini- 

 sált-korong, mely a rágásnál alkalmasint úgy működik közre, hogy a táp- 

 anyagot a rágó fogak közé szorítja (II. tábla, 6. ábra. A). Ezen orongok 

 szélein két szőrsor van, melyeknek külseje puszta szemmel is látható. 



Kis nagyítás mellett a szélső sor egyszerű vastagabb és rövidebb a belső 

 sűrűbben álló, hosszabb és véknyabb szálakból valónak látszik. Erős nagyi- 

 tásnál (4 — 500, Hartnack VIII) azonban csakhamar észreveszszük, hogy ez 

 utóbbi szálakon több sorban álló mellékszőröcskék vannak, a mint ezt a 

 10-ik ábra vázlatosan mutatja. 



E megvastagodott korongon kívül, a gyomor hátsó részében még egy- 

 szerű szőrrel szegélyzett kidudorodások és lemezkék tűnnek fel (II. tábla G. 

 ábra l és l), melyek nyilván arra valók, hogy a gyomrot a béltől elzárják. 

 Ezek között vannak a máj által kiválasztott folyadék befogadására való 

 nyílások. 



A gyomor belseje egészben, a fogképződményekkel együtt, chitinizált 

 hámképződménynyel van bevonva, mely vedléskor szintén megújul ; ellen- 

 ben a t. k. rágó szervek egészben chitinből vannak alkotva és vedléskor is 

 megmaradnak. 



Feltűnők még a gyomor első felében látható kerek helyek (II. tábla, 

 6. ábra, rsz) hol az u. n. rákszemek, vagyis azon félgömbalakú, jobbára szén- 

 savas mészből álló kövek képződnek, melyek a rák g3'omrában vedlés előtt 

 találhatók, vedlés alkalmával pedig eltűnnek. 



Kívülről a gyomor egész felülete izmokkal van borítva, melyek külö- 

 nösen ott fejlődnek ki erősen, a hol a gvomor rágó szervei vannak. Mint- 



