E sárga MuljJediiiin a luizáiikluM eddi"; ösmert violaszín virrtgú ^íulge- 

 iliimi alpiiiuni Less-töl nok tekintetben elter, de legfelötlöbben mindenesetre 

 virágjának színe által. Jellegzö leírását, minthogy az tudtommal eddig 

 csupán a Vis. et. Pane. pl. Serb.-böl ösmeretes, nem tartom feleslegesnek e 

 lielyen közleuí. Közlöm adiagnosist annál is inkább, minthogy a Hunka 

 Kamenán szedett Mulgedium sonchifolíum némi apróblj — a fészek mezére 

 8 a virágzatra vonatkozó — jellegekben a Vis et Pane, diagnosisának módosí- 

 tását teszi szükségessé. E csekély mértékben módosított s a hunka-kameuai 

 növényre is reá íllö diagnosis következő : 



Mnlgedinm sonohifoliniu Vis. et Pane, in pl. Serb. 



Mulgedium — e sectione Lactucopsis — radice percnni : caule elato 

 simplici aut in parte superiori ramoso, basi pilis mollibus villoso, supra 

 glabro ; foliis inferioribus runciuato pinuatifidis, segmento terminali majore, 

 deltoideo, subtus ad nervös villosis, superioribus integris, glabris, omnibus 

 margine eiliatis, crenato dentalis, dentibus apiculatis, basi cordata semi- 

 amphlexicaulibus ; capitulis involucratis, glabris, pilis nonnulisve obsitis, 

 «ecus caulem pleriinique fasciculatim, nomumque solitarie sparsis. ad apicem 

 ramorum ramulorumque umbellatis; pedunculis squamulosis ; floribus aureis; 

 achenlis lunceolatis, couipressis in rostro brevi concolore, apice eroso denti- 

 culato cupuliformi expanso, — attenuatis : pappo piloso, fragili, scabro, niveo. 



l:"». Pastinaca teretiuscula Boiss F. orient. II. p. 1060. (P. latifolia Ledeb. 

 F. Ross. 11.318. non DC. prodr.). E növény öles magasságú példányokban 

 egész kis erdőt képez Mehadia falu mellett a Binkinecz hegy déli lejtőjén az 

 erdő széle s a szőlők között. Magas szára és széles hatalmas leveleinél fogva 

 szokatlan termetű Pastinaca ez, melyre egykönnyen reá sem ismerünk, ha 

 terméseit nem látjuk. Ernyői kevés (5 — 7) sugárnak, szára hengeres es 

 barázdás (nem szögletes), mely jellegek által a Pastinaca opaca Bern. 

 (illetőleg P. urens Pieq.-)hoz közeledik ; magas növése 14 — 1 2 cm. hosszura és 

 7 — 8 cm. szelesre növő tojásdad vagy hosszúkás levélsallangjai által azon- 

 ban eltér tőle. Különbözik a P. opacatól al)l)an is, hogy szára és levelei 

 fényesek s eleven zöldek, míg a P. opacánál mindketttő sötétzöld és lu)mií- 

 lyos. Leveleinek végső sallangja igen széles, 10 cm. szélességre is kiterjed s 

 azonkívül 3 nagy karelyra oszlik; különben levelei, valamint szára s az 

 ernyősugarak is többé kevésbé pelyhesek. 



Pastinaca satíva 3) elatior Pochl. Ban. p. 04. t. 2ő. hihetőleg nem a 

 P. opacára Bern. vonatkozik, — miként közönségesen vétetik, hanem a 

 P. teretísculára. Eldönteni ugyan e gyanút segédforrások hiánya miatt nem 

 tudom, de ha gyanúm helyes, akkor a P. teretiuscula Boiss. legrégibb neve = 

 Pastinaca elatior Rochl (pro var.). 



14. Psilurus aristata. (L. sp. 78. sub. Nardo) Coss. Szikár bomokköves 

 napsütött helyeken es patakok fövenyes szélein. Terem 8vinicza falu mellett 



