56 



Afrika nyugoti partjai mellett élö Cardium-fajnak eredeti példányait az én 

 ásatag alakommal összehasonlitliatám. 



Úgy találtam, hogy e két alak bordaképzödése általánosságban ugyan 

 hasonló, de a részletekben meglehetősen eltér egymástól. ]\íenuyiben áll ez 

 a C. ferrugineum és a C. cristagalli-ra nézve, azt meghatározni, nem birván 

 az előbbinek rajzával, természetesen képtelen vagyok. 



A C. cristagalli kömagvai némileg emlékeztetnek a Card. Neumayri 

 Fuchs-TSi is, de még inkább a Barbot-féle «pontiisi mészkő »-ben előforduló 

 kis Card. Odessas Barh.^-alakra,. 



Lelhelyek. Az ó-kurdi homokon kivül, melyben, mint emlitém, a C. 

 cristagalli nem ritka, ezen fajt meg Bakácsán is, kékesszürke agyagban talál- 

 tam, Valenciennesia annulata, Card, apertum és Cong, rhomboideával együtt, 

 BöcKH úr pedig annak rozsdaszinű kőmagvait homokkő-gumókból gj'üjtötte 

 Hidas-\\k\ homokban, (többek között egy Yivipara sp. kőmagvával), Xénwt- 

 Vrügh-nél (Cong, rhomboideával és Card. Schmidtivel együtt), Biikkösd-ne\ 

 (itt az imént emiitetteken kivül még Cong, triangularissal és Dreissenomyá- 

 val), továbbá Sonnás-nál, a keresztesi erdőben Cserdi-nél, Zsiljvik-ntl, Piiszta- 

 falii-n sárgás, homokos márgában a homok közt; jól megtartott mészhéjait 

 a sormás-fiyiiriifU-i völgy porhanyó csillámos homokkövéből, és végre a 

 bükkösd-i kékesszürke agi/ag-hól gyűjtötte. 



Ó-Kurd kivételével az itt felsorolt leihelyek valamennyien Baranya- 

 megyében vannak, még pedig a pécsi hegység szélei körül. 



A Cardium cristagalli, melynek az agyagban talált példányai nagyob- 

 bak, mint a homokból valók, mindeddig a pontusi emelet ama két osztályá- 

 nak, melyeket Böckh ur (1. id. munkáját) az ott leirt területen megkülön- 

 böztetett, csak f elsejében találtatott. 



Megjegyzés a IV-ik táblához. 



A IV-ik tábláu 1 a — c ábrában rajzolt héjak C>-Knrclról valók ; a 2. ála-. rajz. héj 



Bükkösdröl, az agyagból származik. Valamennyi természetes nag^^ságban van rajzolva. 



Az eredeti példánj'ok a m. kir. földtani intézet gj'üjteméuj'ében vannak letéve. 



^ Barhot de Marny «Geologicseskij ocserk Chersonskoj Guberniji» St. Petersburg 

 1869. t. 8. ábra. 



