92 



Meh'ili köziilök náliuik a közönséges s melyik csak ritka jelenség, ez 

 idö szerint megállapitaui nem birom, mert a felsorolt különbségekre eddig 

 nálunk senki sem figyelt s tudtomra nyilvános közlések e tekintetben nem 

 tétettek, jelenben pedig csak a saját gyűjteményemben lévő két példányra 

 támaszkodhatok. Mert, habár több darab e fajhoz tartozó gébics fordult 

 meg kezemben, szárnytollaiknak szinezetére tökéletes tisztasággal nem 

 emlékszem vissza. így csak fenntartással adok azon nézetemnek kifejezést, 

 miszerint az egy fehér keresztszárnyvonalú varietas a ritkább jelenség 

 Erdélyben is, mit azonban későbbi vizsgálatok, minek megtételére a honi 

 madártannal foglalkozók figyelmét felkérem, — fognak egészben elfogad- 

 hatólag megállapíthatni. 



Nem tehetem, hogy ez alkalommal ezen gébicsnek Erdélyben való 

 megjelenéséről s tartózkodási idejéről is észleleteimet ne közöljem, különö- 

 sen azért, mivel Fritsch úr «Vögel Europas» czímü müvében e tekintetlien 

 olvashatóktól e madárnál, mint még egynéhány másnál is, eltérnek, mi 

 onnan eredhet, hogy itten a helyi s climaticus viszonyoknál fogva némely 

 madarak más életrendszert követnek, mint azon országokban, hol Fritsch 

 úr figyelte meg őket. 



Ugyanis e gébicsről azt írja, hogy nem valódi költöző madár, mivel 

 némelykor télben is megmarad is csak márczius és október havakban ván- 

 dorol. Eégibb müvekben is mint például. BREHM-nek «Naturgeschichte 

 aller europäischen Vögel») czímü könj'vében, mint Közép-Európa lakója van 

 feltüntetve, hol lomb és tűlevelű erdőkkel elborított vidékeken tartózkodik. 



Erdélyben nyárban én ezen gébicset soha sem láttam. Itt október 

 közepe táján jelenik meg s tanyáját mezei fákon, kertekben és berkekben 

 üti fel, s ha kiváló nagy hidegek nincsenek, egész télen át, még nagy hó 

 mellett is itt marad, azonban márczius első felében már elvonul, tehát 

 itlen téli madár, míg ellenben Csehországban gyümölcsfákon költ. 



Ezen Erdélyben csakis téli időbeni megjelenésének okát nem birom 

 egyébből, mint a légmérséki, továbbá domborzati s ebből kifolyó erdőségi 

 viszonyokból kimagyarázni, a minek fejtegetésével azonban nem kívánom a 

 tért elfoglalni, s csak annyit kívánok még megjegyezni, miként érdekes lenne 

 annak a megtudhatása, hogy vájjon Csík és Gyergyo téréin, a melyekre a 

 fenyvesek a völgyekbe egészen lenyúlnak, nem tartózkodik-e nyáron is'? 

 mely eset alkotott nézetemnek nagy. erősségéül szolgálna. 



* 



Erdély Ornisára nézve teljesen megegyeznek saját észleletetm Csató 

 János úr észleleteivel. A L. excuhitort kizárólagosan télben találtam Erdély 

 belsejében (Kolozsvár, Mezőség); nyári helyettesítője, kivált Kolozsvár 

 táján a Lanius minor Gm., mely kertekben s veteményes nyílt helyeken, 

 előszeretettel jegenye-nyárfákon költ. A L. major nem tűnt fel nekem. 



Herman Ottó. 



