127 



mégis határozottan sokkal közelebb állanak s ennélfogva okvetlenül a vizen- 

 járókhoz sorozandók. 



A vízenjáró poloskák csoportja általában akként fogható fel, mint a 

 földönjáró poloskáknak egy oly ága, mely a letért való küzdelem folyamában 

 a szárazföldről a vizek felszínére nyomult s ott a megváltozott külviszonyok 

 behatása alatt átidomult, a környezethez alkalmazkodott. 



A Hel)ridák, Yeliidák és Hydrobatidák e tekintetben egyetlen egy foly- 

 tatólagos sorozatot képeznek ; az átidonuilás és alkalmazkodás náluk ug}-- 

 szólván nyomról nyomra követhető. A kiindulási pontot a fokozatos alkal- 

 mazkodásnál minden l)izonynyal a Hel)ridák, a partvonalon részint még a 

 vizenyős parton, részint már a vízen tartózkodó Hebridák — a végpontot 

 pedig a víz tükrét messze bekalandozó Hydrobatidák képezik. 



Hogyan ment végbe e fokozatos átidomulás és alkalmazkodás ? 

 Tudvalevő dolog, hogy, a rovarok fajsúlya a víz fajsúlyánál sokkal cse- 

 kélyebb levén, a vízbe dobott rovar nem merül el. Ahhoz, hogy a vízenjáró 

 poloskák magokat a víz színén feltarthassák, tehát nem kellett részükről 

 még semmi külön alkalmazkodás. E részben az egj'edüli feladat abban állott, 

 hogy a víz tapadása a test alsó lapjához megszüntessék, azaz : hogy a test 

 a vízfelülettel való érintkezéskor meg ne nedvesedjék, s ez által a rovar 

 mozgása a víz tükrén könnyű és szabad legyen. E feladatnak elég lett téve 

 az által, hogy a test alsó lapja tömött vízmentes szőrözetet kapott. 



A sík vízfelületen való tartózkodás azonban még más nevezetesebb 

 változásokat is idézett elö. 



Természetes dolog, hogj^ a táplálék, mely a szárazon talán növényi 

 vagy valószínűleg vegyes volt, a sík vízfelületen egyedül csak az állatország- 

 ból kerülhet ki. Az itt tartózkodó rovarok életmódja tehát természetesn csak 

 ragadozó lehet. Táplálékuk a víz tükrére került rovarok- és pókokból áll. 

 De ezeket itt a nyílt víztükrön nem lehet lesben, valamely rögecske vagy 

 uövényszár mögé rejtőzködve, tőrbe ejteni. Már messziről kell itt a zsák- 

 mányt megjjillantani, gyors futással elérni és elfogni. Erre nézve pedig szük- 

 séges volt, hogy a prédát már jó távoh'ól megláthassák és minél gyorsabban 

 megközelíthessék, azaz : hogy látó és futó képességük növekedjek. S csak- 

 ugyan ■ — a látó képesség növekedéséről tanúskodik a szemek fokozatos na- 

 gy obbodása : a Hebridáktól kezdve a Hydrobatidákig a szemek folyvást 

 nagyobbodnak és mindinkább kidüllednek. 



De még szembetűnői)!) módon nyilvánul a futó képesség fokozódása 

 s az ennek érdekében történő alkalmazkodás a test külalakjában a legneve- 

 zetesebb változásokat idézi elő. A lábak mindenek e'bitt hosszabbakká válnak, 

 a lábak mozgatására szolgáló izmok pedig mindinkább kifejh'idnek s hatal- 

 masabbakká lesznek. Ezen izmok, mint tudjuk, a mellkasban vannak elhe- 

 lyezve. A mellkas, különösen pedig a középmell ennélfogva mind hatalma- 

 sabb és nagyobb kífejlt'idcst nytn-, ktibtartahiia ntivekedik. A mellkas ezen 



