129 



le, és ha ezen i(le<^enszerü alakokat oly Keduviidák utódainak tekintenök, 

 melyek a szárazföldet elhagyva, a vizenyős partokra és a vízfelületre 

 szorultak. 



A vízenjáró poloskák, melyek tehát ezek szerint két külön törzsből 

 származtak volna, fajszáuira nézve egészben véve nem nagy rovarcsoportot 

 képeznek s az egész földgömbön el \ annak terjedve. Aránylag legtöbb faj 

 ismeretes Ázsiából és Európából, legkevesebl) — csak egy faj — Ausztráliá- 

 ból. Mindnyájan belföldi vizeken élnek, a Halobates-fajok kivételével, melyek 

 forró földövi tengerek felszínén tartózkodnak. 



A telet nálunk tökéletesen kifejlett állapotban, alkalmasint az iszapba 

 vagy a parton heverő növényhulladékok alá rejtőzködve, töltik. Koratavasz- 

 szal, miheh't a vizek jégkérge eltűnik, ismét megjelennek a víztükrön s újra 

 elkezdik vadászmesterségüket. Alczáikkal, melyek ép oly ügyesen mozog- 

 nak a víz színén, mint a kifejlett rovarok, rendesen június és július havában 

 találkozunk. 



Oly életmód mellett, melynél a legfőbb mozzanatot a fennebbiek sze- 

 rint a jó látó képesség s a lábaknak gyors és erőteljes mozgatása képezik, 

 természetesen nem lehetne meglepő, ha egyik vagy másik szerv kifejlődésé- 

 ben elmaradna és amazok rovására csonkává válnék. S ez az eset csakugyan 

 áll itt a röpülési szervekre nézve. Vannak t. i. egyes alakok a mi faunánk- 

 ban is, melyeknél a röptyűk elsatnyulnak s a potrohnál töl)bé-kevésbbé rö- 

 videbbekké válnak (Hyíjrotn'chus puludam, lÀmnotrccltns jdcbijtis, hiciistris 

 et odontoçf aster, Hi/dromctra stagnorum), sőt némelyeknél tökéletesen is 

 hiányzanak (Velia currens, HyfjrotrecJius najas). 



Hogy ily feltűnő életmódot folytató rovarok a szabad természettel 

 még közvetlenül érintkező köznép figyelmét sem kerülhették ki, az bízvást 

 feltehető. És csakugyan — mint Püngur Gyula úr értesít — a Székelyföl- 

 d()n s Erdély igen sok részén a köznép e rovarokat «vízi pók» néven ismeri. 

 A testtől sugárszerűen elálló hosszú lábak és azon körülmény, hogy bizonyos 

 pókok, nevezetesen az úgynevezett kalóz-pókok (Pirata) szintén a víz színén 

 tartózkodnak, okozzák, hogy itt a különben egymástól távol álló alakok az 

 életmód azonosága következtében egymással összetévesztetnek. ^ De van 

 magyar vidék, a liol a megkülönböztetés egészen helyes, s a hol ily össze- 

 tévesztés úgy látszik, nem fordul elő. Paszlavszky József tanár úrtól leg- 

 alább azt hallottam, hogy Zemplénmegyében a vízgazdag Bodrogközön a 

 kérdéses rovarokat «molnárkáko-nak hívják.'^ 



* Amyot és SkrviIíLK szerint Francziaországbau népies nevük szintén «arai- 

 tínées (Veau». 



- Uf,'yancHak Zemplénben némely lielyen «vizi szökcse» is. A «molnár» elneve- 

 zés, mely a fehér, nemezszei-ii szörözetre vonatkozik, mintliogy ez a rovar hasának 

 és oldalainak lisztes kinézést kölcsönöz, ef^ymástól távol eső vidékeken is állhatatos. 

 Így Doroszlón (Hácsmegyel Miinhiúiok» (Kha>>vknhkim .T. közlései; DiiiinnuMitén 



