139 



(macula germinativa), körülvéve az aránylag nag}' srjtmaçi által (vesicula 

 germinativa), melyet a sejtliártya által összefoglalt protoplasma magába 

 rejt. Ezen körülmények megfigyelésére csak a nyári és őszi idö alkalmas, 

 mert jelenleg (márezius elején) az egész petefészek kicsattanásig tömve van 

 kifejlett petékkel (VII. t. 3. ábra), melyek között peteesirát csak nehezen 

 lehet találni. 



A hol a petefészek teljes egybeolvadása kezdődik, tehát a két első ka- 

 raj alján, ott van a petevezeték kezdete, mely egyenes irányban, rövid úton 

 (1'5 — 2-0 %i hosszú) a 3. lábpár töizében u. n. csípőjében kifelé vezet. — 

 A petevezeték kötőszövet és izomrostokból áll, belső felületén tömérdek egy- 

 sejtű mirigyekkel van boritva, melyek valószínűleg azon ragadós, a vízben 

 megkeményedő, homogén anyagot választják ki, mely a kifelé hatoló petét 

 körülveszi s körülötte oly tömlőt képez, melynek alsó, összepödrött vége, azt 

 a potrohon lévő végtagok tollalakú szőreihez hozzátapasztja (YII. t. 4. ábra). 

 A petefészken és vezetéken kívül a szaporodásnál még a következő, több- 

 nyire már névszerint felsorolt szervek működnek közre. 



Az ondótartó (receptaeuhim semínis) szivacshoz hasonló, érdes felü- 

 letű test, mely a két utolsó lábpár csípői között elhelyeztetvén, némi óva- 

 tosság mellett egészben levehető ; belseje likacsos (VII. t. 5. ábra), felületén 

 gyakran kis szarvhoz hasonló belül üreges nyújtványokat találtam, melyek 

 közül némelyik oly hosszú és oly irányú, hogy szabad vége a 3-ik lábpár 

 csípőjében lévő petevezeték nyílásához épen oda ér. A véletlen játéka-e ez 

 vagy rendes tünemény, ezt el nem dönthetem, annyit azonban megjegyez- 

 hetek, hogy a kérdés alatt álló szerv nagy egyéni és évadi ingadozásoknak 

 látszik alávetve lenni. Kora tavaszszal igen kifejlett, míg nyáron és őszszel 

 alig vehető észre. Az anyag, melyből a kérdéses szerv áll, alkalmasint clii- 

 tin, mely mészsók lerakodása által kissé megkeményedik. Belső szerkezete 

 egyféle (homogén), a benne lévő likacsok némi szabályossággal nagyobb 

 részben a felülethez közel vannak, a mint ez egy kidiirodils keresztmetsze- 

 tének rajzából (5. ábra) kivehető. A likacsok körül a fehér anyag a nagyító 

 üveg alatt sötétebb színűnek látszik. 



Hogy miben áll e szerv életműködése, azt egyeh'íre biztosan nem ha- 

 tározhatjuk meg. Valószínű, hogy a' hím által ondóval ellátva, a vezetékből 

 kiszorított petéket, midőn felette elhaladni kénytelenek, termékenyíti, mi- 

 előtt a rajtuk lévő tömlőhártya megkeményedik és (■)sszei)edrődik. 



Mini petetartó szerv a potroli működik, melynek alakjáról es ivar sze- 

 rint való különbségéről már fennebb emlékeztem meg. Az első potrohgyürtí 

 hasfelén, közel egymáshoz elhelyezve, ^2 csonka, egyszerűen kúpalakú, 

 0-3 — 0-") %i hosszú, tollalakú sertekkel ellátott végtagot találunk, melyhez 

 csak néhány pete tapadhat. A második potrohgyürün láthatunk egy pár 

 ]•-, — 2-7 cj^^ hosszú, villásan elágazódó végtagot, melynek mindkét ága oly 

 szerkezetű, mint a szájkörüli végtagok mellékágaié (a rágólábake), melyek- 



