IH 



Habitat in graminosis ad aqiiam stagnautem paludosamque, quae 

 «Kösely sive Kose» vocatur, prope opi^idum Szoboszló, comitatiis Hayduen- 

 sis Himgariae orientali-centralis socia cum Linariá vulgari Mill. 



Colore glaucescente, glabritie partium lioralinm, foliis latioribus et ri- 

 gidioribus a L. vulgari Mill, remota et L. italicae Trev. approximata; nervo 

 foliorum valide eminente, inflorescentîâ et laciniis calycis nervosis Linariae 

 vulgari similis ; florum colore autem (magis quam in L. vulgari, sed minus 

 quam in L. italicâ sulplmreo) atque magnitudine, inter illas media. His de 

 causis eam pro liybridà proie, e L. vulgari Mill et L. italicâ Trev. ortâ, cen- 

 seo. — Linaria liaee mea etiam L. Kocianovicliii (L. genistifolio x vulga- 

 ris) Aschers. 0. B. Z. XV. 325, prolis similimodo hybridae proxima, sed ab 

 ea omnino aliéna. L. Kocianovicliii Aschers, est'enim, — sicuti a meritis- 

 simo amico meo Victore de Janka nuperrime persuasus sum, — re vera 

 progenies L. genistifoliae vulgarique hybrida, et ad oppidum Gyöngyös, — 

 loco L. Kocianovicliii iiatali, — L. italico Trev. typica nondum provenit ; 

 itaque L. italico x vulgaris, sive L. Kösensis mea alium sistit hybridum, 

 — Notas diagnosticas L. Kocianovicliii Aschers, inter eos L. genistifoliae et 

 L. vulgari quaerere debes ; eharacteres autem plantae meae L. italicam et 

 L. vulgarem inter media tenent. — Inflorescentia L. Kösensis Simk. e ra- 

 mos breves et racemos densos exstat, racemi erecti et rachi approximati 

 quam in parentibus spuriis, ita ut nulla habes vestigia in illas L. genistifo- 

 liae, e ramos longos et racemos laxos formatae ; postea laciniae calycis — 

 nota haec ceterum levis — fructu capsulari evidenter breviores, nee longio- 

 res quam illae L. vulgaris Mill, quamvis longiores esse debeant si L. genisti- 

 folia Mill, parens una, alterave esset ; deinde semina exacte plana et com- 

 pressa, marginèque late alato membranaoßo cincta, nihil ergo in illis ex 

 seminibus angulatis et apteris L. genistifoliae invenimus ; denique foliorum 

 forma, angusta et longa, idest talis est, qualis ex fructificatione L. vulgari 

 cum L. genistifolia non effici posset. 



Egészen meztelen s szürkéllő Gyujtoványfű a Linariastrum Dl. faj- 

 csoportból. 



Gyökere orsódad s évelő; szárai 45 — ^60 «"/„j, magasak, hengeresek, 

 fent emelkedetten gúlásan elágazók ; ágai a tengelyhez közelállók, hegyükön 

 virágosak s rövid virágfürtökben végződök ; levelei ülök, a száron sűrűn el- 

 S2r6rvák, fakózöldek, erősek, lándzsásan szálasak, hegj^esek, sikok, szélükön 

 kissé hátrahajlók, három erüek ; a levél középere a levél felső lapján is ki- 

 vehető, az alsón pedig, erősen kiemelkedő és két hosszanti barázdával hor- 

 nyolt; virágjai elég sűrűn fürtösek, középnagyságúak, kénsárgák, élénken 

 narancsszínű ínynyel ; csészéje sallaiigjai a tokcsánál rövidebbek, hosszúkás 

 lándzsások, hegyesek, középérrel ellátvák, mely a meztelen kocsánra is le- 

 fut; magvai laposak, kerekek, széles ép hártyás szegély lyel s lapjuk közepén 

 szemölcsösen érdesek. 



