yûô'1=>'^ 



II. KÖTET. IV. FÜZET. 



RET BESZED. 



Tartották a magyar tud. Akadémia 1878-ik évi nagygyűlésén Csengery Antal és 

 dr. Haynald Lajos kalocsai érsek. 



„Ha trved, <i mi enihi-ri (IdIoi/, mindenlii 

 Ítélhet eljdráxa fölött." 



Csengery. 



Mondhatom eleintén csodálkozással, utóbb megdöbbenéssel állottam 

 és állok azelőtt a jelenség előtt, hogy a mag^-ar tudomány díszes és tagad- 

 hatatlanul legelső rangú csarnokában elhangzott két nagyszabású, sarka- 

 latos elvekre kiterjeszkedő beszéd, elmondva akadémiai celebritások által, 

 hogy mondom, két ilyen beszéd a puszta reproductiónál és illetőleg registrá- 

 lásnál többen nem részesült. 



A csodálkozás és megdöbbenés talán indokolt is, mert a két beszéd 

 egyazon alkalommal, egyazon helyen, egyazon közönség — s azonkívül 

 a magyar tudományosság areopagusa előtt mondatott el, noha a tudomáuji 

 ■^((rhdatos elveire nézve neiiic-sak eltérő, hanem egyenesen ellentéten volt.' 



Ha ez nem arra való, hogy a véleményt kiszólítsa, az eszmék barczát 

 megindítsa, akkor valóban nem tudom : mi legyen hát arra való ? 



Avagy ott állanánk már a közönyösség dolgában, hogy ilyenek felett 

 egyszerűen a napirendre térhessünk ? 



Vagy az ignorantia vett volna erőt rajtunk ? 



Vagy talán már odajutottunk, hogy bizonyos auctoritást a csalatkoz- 

 hatatlanság, a megtámadhatatlanság színében lássunk, még akkor is, ha 

 tanai ellentétesek '? 



Rettegnünk kellene társadalmunk szelleméért , azért a jövöt-rt, a 

 melyért eddig küzdött és áldozott, hogyha a fölvetett okoknak bár csak 

 egyike is fönnforogna. 



A beszédek közvetlen hatása alatt állva, szentül hittem, hogy az 

 előkelőségek szava más előkelőségek véleményét fogja kihívni ; hogy állás 



