207 



Azt kcrdtíin én, hogyan lehet nekünk, hazánk eg^'ségére féltékeny 

 magyaroknak, oly loyalitást mint magasztost ajánlani, a melyet egy ember 

 hazája, nemzete egységének akadályozója iránt tanúsított? 



E^ nem politikai színezetű frázis, mert a dolognak mély jelentősége 

 van, A nemzetek egysége nem gyökerezik emberi kegyben, sem önkényben, 

 ez a természetben gyökerező jog, a melynél sem magasztosabb, sem fonto- 

 sabb nincs. 



A ki Párlatoké -ként ez ellen vét, az lehet önző, lehet gyönge ember : 

 nemzeti jellem nem, mások számára példa soha és semmi szín alatt. 



Az olyan «hazafiság», mely loyalis a feldarabolóval szemben s aztán 

 jól találja magát az egység helyreállítójával szemben is : ma Lipót, holnap 

 a Re Galantuomo, ez nekünk követendő példa nem lehet. Ez ellen határo- 

 zottan tiltakozom bárkivel szemben — hangozzék bár a tan a templom 

 vagy az Akadémia szószékéről, mindegy. 



Egyenesen a méltán népszerű főpap érdekében hinni is akarom, hogy 

 mégsem volt tendentia, hogy eltévesztette a dolgot. 



Inkább áttérek tehát arra, a miben azután csakugyan határozott 

 tendentia volt. 



Az érsek a «vallás és loyalitás» terén állva, tudományról is szól; 

 excurrál az inductív irány felé s ellene fordul sok gúnnyal és kevés érvvel. 



Itt a pont, a hol CsENGERY-t dr. Haynald Lajos - sal szembe 

 állítom. 



CsENGERY, a természeti tudományokról szólva, ezeket mondja : «Mód- 

 szerök az inductív módszer naponként nagyobb alkalmazást nyer az erköl- 

 csi tudománj^ok terén is; előre feltett tételek helyett szonjdliiuisan iizs(iáU 

 tényeJx alapján fejlődik az elmélet nem egy erkölcsi tudományban»). 



Haynald idevágóan ezt mondja : «P. valódi tudós volt, nem tartozott 

 zokhoz, kik a leíjingatagahh hehoziU (indnctio) alapján teremtett és szappan- 

 buborékként támadó és elmúló föltevéseket (híjpotliesiseket), mély alapú igaz- 

 ságok rovására elfogadni mindenkor hajlandók. . .»> 



A hypothesiseket illetőleg ellenben Csengery helyesen így vélekedik : 

 «A hypothesisek ne)n keriiUietiik ki, sőt szükségesek már azért is, mert ha 

 kísérlet (tehát inductio) által nem igazoltatnak, a tények, a melyek meg- 

 czáfolják, új nyomozásra nyújtanak kiindulási pontokat». 



Csengery fölhozza ScuLKicHiii-t ki J)auwin elmeletet a nyelvtudo- 

 mányra, még pedig l^eigazoló sikerrel alkalmazza. 



Haynald, DARWiN-ra példálódzva, hallgatóságát az állatkertek majom- 

 ketreczeihez küldi, hogy ott őseiben gyönyörködjek. 



Csi.NíiKRY, ViRCiiov mellé állva, a tudományos conservativizmushoz 

 csatlakozik, nem változtat Viuciiov tendentiáján, s enuneiatiójában vilá- 

 gosan kiemeli, hogy Vircuov megkülönböztette azt, a mit még nyomozni 

 kell, a mi még nem bizonyos — ezt az iskolában nem krV t, mit, mi ,■ tanítani 



