SOS 



azt kell, a mi tökéletesen biztos. Yinriiov az isLoláni való tckintctlx")! 

 beszélt bizonyos széUöséfick ellen, 



Haynald a Yip.c'iiov dolgát így adja: «óva intett oly tanok terjeszté- 

 sétől, melyek tiszteletreméltó ó'.s tanobit alapjaikl)an megrendítenek n. 



A mi CsENGEEY álláspontját illeti, erre azt mondom, liogy a Virchov- 

 féle conservativizmusnak tudományban, iskolában épen oly jogosultsága 

 van, a minő az ellenzékeké a parliamentben ; commentálni ezt nem igen 

 kell. E conservativizmusnak helye van az Akadémiákban is, mindaddig, a 

 míg a vitatás szabadságát elismerik. Virchov ezt elismeri, sőt — egész mű- 

 ködését véve — bizonyos, bogy harczra kelne az ellen, a ki e szabadságot 

 korlátozni akarná, harczra azért, mert Virchov ,Marn-inista" s a mi ellen 

 küzd, az a specißcus német ,,Haeckelismns" tfdzúsa, melif Daru-innál 

 Daricinabh. 



Mit tesz ellenben dr. Haynald ? 



A «tiszteletreméltóság)) jelzővel hinti l)e azt a tendentiosus labdacsot, 

 melynek neve „ÖS tan". Nevén szólítva a dolgot : az ös tan, a taimsztalatilaq 

 megerősített, tehát a positiv tudás helyébe tett hit, — épen csak hit! 



Ez nyilván tendentia, s annál kárhoztatóbb, minél jobban tudjuk, hogy 

 a természetrajzzal foglalkozó érsek is bizonyosan tudja, hogy a tanok tisz- 

 teletreméltósága nem az ó'siségben, hanem az igazságban gyökerezik; hogy 

 pl. az az ősi tan is, mely a földet állónak hirdette, minden tiszteletreméltó- 

 ságát az «és mégis mozog» igazság miatt elvesztette ; hogy Galileo Galilei 

 is hypothetice indult, hogy New^ton is hypothetice indult, hogy Le verrier is 

 hypothetice indult, s hogy mindnyájan „tiszteletreméltó ös tanok" ellen im\iű- 

 tak s az induetió, az a szörnyű inductió mind beigazolta a hj^pothesiseket, 

 úgyannyira, hogy ma dr. Haynald érsek sem kétkedik a föld forgásában, a 

 nehézkedési törvényben, a bolygók létében oh Galileo Galilei ! 



Sőt több ! Dr. Haynald, a tudós botanicus maga is hypothetice indul ! 

 Fölteszi, hogy a növényfajok így vagy úgy tartoznak együvé, fölteszi addig, 

 míg az inductió vagy beigazolja vagy megdönti a föltevést. 'Ös tanokkal nem 

 is' lehet egy virágot sem determinálni s az egész rendszer, a mely szerint az 

 érsek remek gyűjteménye rendezve van, fejlemény a föltevéstől a tapaszta- 

 lati (inductív) utón megerősített tényékig. Linné rendszerét, mely az «infi- 

 nitum ens») -re, tehát ős tanra volt alapítva, kiszorította Jüssieu rendszere, 

 mely az inductió incarnátiója, és ma dr. Haynald érsek is — -TussiEU-t 

 követi ! 



Ersekünk felhozza a Bathybius Hiiekcli dolgát is, hogy érvet ková- 

 csoljon — Daru-in ellen. Tegye az érsek kezét a szívére és mondja meg : 

 nem tévedett ő soha a növények meghatározásában"? Oh dehogy nem ! Sok 

 mindenféle esik meg az emberen, a tudóson is ; hiszen voltak olyanok 

 'is, a kik az ásatag Mammut óriási csontjait Szent Kristóf csontjának hatá- 

 rozták mes. 



