209 



Az einl)er az ilyenekben gyarló és soha, sem a hit, sem a tiszteletre- 

 méltó ös tan, hanem alapjában a tapasztalat, az imliutió ezer mórija az, a 

 mi gyarló voltán enyhít. 



I)r. Haynald BAER-t is tölhozza. Hivatkozik ennek ejjjy levelére , a 

 melyben a vallások és erkölcsök kigunyolásán ütközik meg. Méltán meg is 

 ütközhetett I^aer e kigüuyolás fölött, mely azokat, a kik ok nélkül teszik, 

 nem is tünteti föl a finom műveltség színében; s ha a gúnyolok a termé- 

 szettel foglalkozó szaktudósok, úgy eljárásuk már azért is kifogás alá esik, 

 mert a vallást s az erkölcsöket e téren csak hajuknál fogva lehet voltaképen 

 előrántani. Hanem hát igaz, sok gúny került szőnyegre, és miért ? mert a 

 hitet és az őstanokat védők kihívták azáltal, hogy ők is oly «érvekkel» 

 állottak elő, a melyek nem tartoztak a dologhoz. És BiEií-rel nem is lehet 

 Darwin ellen érvelni, mert Baer fundamentális müve Daiiwin fejlődésta- 

 nának épen sarkköve ; Darwin soha sem is fordult az ember hite és vallása 

 ellen ; sőt ellenkezőleg, fundamentális müvében világosan kimondja, hogy 

 ez ellen fordulni eszeágában sincsen. 



És ha BAER-ből csakugyan az beszélt volna, a mit érsekünk, úgylátszik, 

 keres : a pietismus — hát bizony megeshetett az öregen az, a mit az öreg 

 Newton sem l»iit kikerülni, ki vénkorában tudvalevőleg az Apocalypsist 

 magyarázta s géniuszának egetmagyarázó, fölséges müveit bűnöknek tekin- 

 tette. Ilj'en az ember ! 



Sőt még azt is fölhozza érsekünk, hogy íme, milyenek ezek a Darwi- 

 nisták! Haeckel, a pogány, avval merte BAER-t, a szentet megsérteni, hogy 

 egyik pogán}' müvét BAER-nek dedicálta. E dolgot így oda tenni szintén csak 

 tendentia ; valójában a dolog úgy áll, hogy Haeckel tanár megkérte Baert a 

 dedicatió elfogadására s Baer kijelentette, hogy köszönettel elfogadja sőt 

 büszke reá, mi természetes is. 



No de ne folytassam én már ezeket, mert ideje hogy a már úgyis hosz- 

 szúra nyúlt szemlét befejezzem. 



Sem jogom sem kívánságom befolyást gyakorolni arra : mit csináljon 

 az Akadémia a szószékéről elhangzott ellentétes elvek dolgában. Az az ő dolga. 



De Haynald érsek előadása ötletéből, a mennyiben ez nemcsak a nyil- 

 vánosságnak volt szánva, hanem bizonyos elemre kiszámítva, van még egy 

 pár szavam. 



Úgy, a nnnt a vallásban a tolerántia vezette a magyart mindenkor, 

 úgy eddig a tudományos irányzatok dolgában is megtudtunk férni egymás- 

 sal ; és íme dr. Haynald Lajos kalocsai érsek úgy cselekszik, mintha t") azt, 

 a mit Németország «Culturkampf» név. alatt ismer, itt nálunk föl akarná 

 idézni. Ám tegye, szabadságában áll ; de el is készülhet reá, hogy mindenkor 

 lesznek olyanok, a kik összemérik a positiv tudás fegyverét a tendentia 

 fegyverével : megteszszük loyalitással, de egész éllel is. 



Mi Darwinisták, Haeckelisták és Virchuviánusok a magunk dolgát el 



