t>Il 



Az lS78-ik (V t\>lyt;ín az iiUiittaiit, nevezetesen pidi^' a rovurtant 

 súlyos vesztest'<í crtf. A jflcnkov logkitünöl)!) és leíítevekenyel»!) entoniolo- 

 gusainak egyike, Stál Károly ezen év június r.l-áuFrüsundavikben Stockholm 

 mellett megszűnt élni. A halál férükürának delén és nnmkíísságának tető- 

 pontján szólitotta. ki az élők soráhól azon fértiút, ki egyaránt kitűnt éles 

 elméje és alapossága, kritikai felfog.ísa és igazsiígossága, világos stylje, sza- 

 hatos leirásai és szívós kitartó munkássága, valamint ritka eh'izekenysége és 

 páratlan szeretetreméltósága által. Benne nemcsak hazája, Svédország, egyik 

 díszét, hanem az egész tudományos világ egy nagy tehetségíí és szorgalmú 

 munkását vesztette el. 



Stal Károly született 1833-han és így még csak 45 éves volt, a midőn 

 a halál munkás életének véget vetett. Első értekezése már 20 éves koráhan 

 jelent meg a stockholmi akadémia kiadványaihan, melyeket azontúl csak- 

 nem minden evhen becsesebhnel l)ecsosel)]) közlésekkel gazdagított. A svéd 

 országos múzeumnál, melynek csakhamar tisztviselőjévé lön, tág tér nyilt 

 fáradhatlan buzgalmának és tevékenységének. Az ott bőven kínálkozó alkal- 

 mat fel is használta derekasan és, mint Linné nemzetének igazi fia, a syste- 

 matikus entomologia terén klasszikus munkásságot fejtett ki. Rendki\'üli 

 termékenysége és alapossága a bel- és külföldi szakköröket mindenütt bámu- 

 latba ejté s őt a leghírnevesebb rovartudósok sorába emelé. Érdemeit kis 

 hazája is kellőleg méltányolni igyekezett. A stockholmi és upsalai tud. aka- 

 démiák tagsági okleveleikkel tisztelték meg ; királya pedig a svéd sarkcsillag- 

 renddel tüntette ki. A stockholmi országos múzeum entomologiai osztályának 

 igazgatója Boheman 1867-ben nj^ugdíj áztatván, utódává Stal neveztetett ki. 

 Ezt a hivatalt aztán korai haláláig híven és méltóan töltötte be. 



Stal irodalmi tevékenysége sokkal nagyobb terjedelmű volt, hogy 

 sem itt munkáit egyenként felsorolhatnám s bemutathatnám. Elég legj'en 

 azért szakirodalmi működését e helyen csak főbb körvonalaiban vázolnom. 



Tanulmányainak főtárgyát egy addig jóformán elhanyagolt rovarrend, 

 a hemipterák képezték. Haliár azelőtt is voltak már e rovarrendnek egyes 

 kitűnő mivelői, ő előtte mégis alig akadt valaki, a ki ne csak amúgy mellé- 

 kesen, hanem kiválólag ezen rovarokkal foglalkozott volna. Stal volt vala- 

 mennyi entomologus között a legelső, a ki főfigyelmét első sorban a 

 hemipterák tanulmányozására fordítá ; és valóban elmondhatjuk, hogy 

 negyedszázados irodalmi működése a hemipterák systematikájiira nézve 

 körszakot alkotó volt. Tartalmas értekezéseiben, melyek többnyire latin 

 nyelven főleg a stockholmi akadémia évkönyveiben láttak napvilágot, nem- 

 csak számtalan uj faj és nem mintaszerű leírásaival tűnik ki, hanem azon- 

 kívül minden lépten-nyomon szerencsés és mesteri kezet árul el az egyes 

 alakok és alaksorozatok természetes csoportosításában s osztályozásában. 

 Számos kisebb-nagyobb dolgozatának mellőzésével különösen kiemelendök- 

 nek tartom «Hemiptera Africana» czimű négykötetes munkáját, noiiikűlön- 



