■ 218 



idejében, s midőn az idén inájus közepe táján, <i2 ivavzán idejének h jártárai 

 ismét fel akartam keresni, kellemetlen meglepetésemre egyetlen piros hasú 

 példányra sem akadtam s igen hajlandó vagyok feltenni, hogy a piros szín 

 csupán az ivarzás idejében van kifejlődve s ez után ismét gyorsan elhalvá- 

 nj^odik s eltűnik, ép úgy, mint pl. a Tritonak híméinek az ivarzás ideje 

 alatt észlelhető élénkebb szine s ékes taraja, vagy mint a kis Ilhodeus 

 amarus nászmezének pompás ragyogó színezete, — mi természetesen 

 további megfigyelést kivan. Ily piroshasú békák Scheeibek szerint az 

 Alj^esekböl, nevezetesen a salzburgiakból és Felső-Olaszországból ismere- 

 tesek, s az előbbiek Eisso által Eana alpina, az utóbbiak Massalongo által 

 Kana esculenta var. roseo-virens elnevezés alatt Írattak le. 



A Eana temporariának ^ három jól megkülönböztethető varietásai 

 kö^ül — platyrrhina (E. platyrrhinus Steenstrup), oxyrrhina (E. oxyrrhinus 

 Steenstrup) és agilis (E. agilis Thomas) — tudtommal a két első mindenütt 

 előfordul hazánkban ; én legalább Budapest és Kolozsvár környékéről 

 mindkettőt ismerem, Jeitteles pedig Felső-Magyarországon is egyaránt 

 gyakorinak mondja e két varietást ^ ; az utóbbi, t. i. az agilis ellenben leg- 

 felebb hazánk délnyugati részeiben fordulhat elő, mely előfordulás valószí- 

 nűsége mellett azon körülmény szólhat, hogy Scheeibee szerint Dalmátiá- 

 ban találtatik. A Káeoli János úr által adott leírás, egészen összhangban 

 avval, hogy csupán Steenstrup E. platyrrhinus-át idézi mint synonymot, 

 csupán a platyrrhina varietásra illik, s ezért nem tartom feleslegesnek a 

 két országszerte előforduló varietásnak rövid jellemzését közölni : 



a) varietas lÁatyrrhina. Erőteljesebb s nagyobb termetű, mint az oxyrr- 

 hina, orra rövid, tompa, homloka lapos, szemköze széles, hatodik ujjának 

 csankja gyengén fejlődött, puha. 



b) varietas oxyrrhina. Véznább s kisebb termetű, mint az előbbi, orra 

 hosszabb, hegyes, homloka kissé domborodott, szemköze keskeny, hatodik 

 ujjának csankja erősebben fejlődött, kérges. 



Bármennyire eltérnek is azonban e két varietásnak szélső alakjai, 

 nem hiányzanak átmeneti alakok, melyek a különbségeket áthidalják, s a 

 két fajra való szakítást merőben lehetetlenné teszik. 



Meg akarom még jegyezni, hogy az E. temporariának, épen úgy, 

 mint a E. esculentának szine életkorával, tartózkodási helyével, sőt az 

 évszakkal s a világítási viszonyokkal is nem lényegtelenül változik : így 



^ A E. temporaria elnevezésnek minden esetre előny adandó a E. fusca felett, 

 nem csak azért, mert Linné által is elfogadtatván, széltében ezen elnevezés hasz- 

 náltatik, hanem főleg azért, mert Charlkton már 1677-ben élt vele (Exercit. diflf«- 

 rent. nomin. animal. P. 27. Schreiber ut. id.), még EoES^Lnek Eana terrestris fiisca 

 elnevezése 1758-ból való (História naturalis ranarurn nostratium. Norinbergae. I. P. 1. 

 Schreiber ut. id.) s e szerint jóval késűlib keltii. 



» II. mü. P. 287. 



