rostokról már Ehri nbeeü is tesz említést, '^ ö a szemcsés-szalagokat tekint i 

 izmoknak, melyeknek működését a csillószörökével hozza kapcsolatha, 

 mely utóbbi felfogás jof^osúltságáról mai nap természetesen már szó sem 

 lehet. Ujabb búvárok közül Schmidt Oszkák, ■* Köllikeií, ''' Leydig, ^ Stein,' 

 Haeckel ^ mind azon véleményt osztják, hogy a szemcsés plasma-szalagok 

 játszák az összehúzódásoknál a cselekvöleges szerepet, söt Stein ezen 

 szemcsés, a világos sávok között kidudorodó plasma-szalagokat a Stento- 

 roknál épen harántcsíkolt izomrostokkal hasonlítja össze, igaz ugyan, 

 hogy ezen szalagokon, küKmösen a Stentorok összehúzódásánál, épen 

 harántcsíkolatok jelennek meg, melyekről Kölliker is tesz említést s 

 azokat le is rajzolja, -^ csakhogy ezen harántcsíkolatok minden bizony- 

 nyal nem egyebek, mint egyszerű redők, s hogy a minden szabály nél- 

 kül szétszórt szemcsék, melyek gyakran festő-szemcsék, mint a Stentor 

 coeruleusnál, vagy épen chloroi^hyll-testecskék, mint a St. 2)olymorphusnál, 

 nem felelnek meg a BowMAN-féle «sarcous element »-éknek, mint a hogy 

 Stein látszik felfogni, alig szorul cáfolásra. — Liebkrkühn ellenben ^" ha- 

 tározottan a szemcsétlen, keskenyebb fonalaknak tulajdonítja az összehú- 

 zódási képességet s ugyanezen felfogásra vezették Greeff EicHARD-ot ^^ és 

 legújabban Simrothot ^^ igen beható tanulmányai s Claus szintén ez 

 utóbbi felfogást tartja helyesnek. ^^ A nélkül, hogy e helyen a vitás kér- 

 désbe mélyebben bele bocsátkoznám, csak annyit akarok megjegyezni, hogy 

 saját vizsgálataim a LiEBERKÜHN-GREEFF-SiMROTH-féle felfogás helyessé- 

 géről teljesen meggyőztek s hogy csakis ezen felfogás felel meg a valónak, 

 erre nézve a Litonotusnak par excellence összhúzékony orrmánya a legki- 

 válóbb s egészen megdönthetlen bizonyítékot szolgáltatja. Az orrmány 

 egészen szemcsétlen üvegtiszta összhúzékony plasmából áll, melyben a 

 fennleírt sávok még további elkülönülődést képviselnek s kétségkívül kivá- 



^ Die Infusionsthierchen als vollkommene Orçanismen. Leipzig. 1838. Pag. 2H0. 



* Handbuch der vergleichenden Anatomie. II. Aufl. 1852. — Továbbá : Eine 

 Reclamation, die «geformte Sai'code» der Infusorien betreffend. Arcli. f. Mikroskop. 

 Anatomie. III. Bd. 3. Hft. 1867. Pag. 391. 



^ Icoues histologicae. I. Abth. Der feinere Bau der Protozoen. Leipzig. 1864. 

 ® Lehrbuch der Histologie des Menschen und der Thiere. Hamm. 1857. 

 '' Der Organismus der Infiisiousthiere. II. Abth. Leipzig. 1867. Pag. 23. 



* Zur Morphologie der Infusorien. Jenaische Zeitsch. f. Medicin u. Naturwissen- 

 schaft. IV. Bd. 4. Hft. 1873. 



» Id. mű. Pag. 14. Taf. I. Fig. 12. 

 **" Beiträge zur Anatomie der Spongien. MüUer's Archiv. Jabrg. 1854. Pag. 403. 

 Megjegyzés alatt. 



*^ Untersuchungen über die Naturgeschiclito der Vorticellen. .\rcli. f. Xaturgesch. 

 36. Jahrg. I. Bd. 1870. 



*'- Zur Kenntniss des Beweguugsapparates des Infusionsthiere. Arcb. f. Mikrosk. 

 Anatomie. XII. Bd. 1. Hft. 1S7.5. 



" Grundziigc der Zoologie. IIL .\ull. Marliurg u. Leipzig. iNTk l'ag. Iü5. 



